274 K KOCH ANTAL. 



Világos mindezekből, hogy a kőzet agyaggal tisztátlanitott, barna- 

 pátösszetételü tömör mészkő ; de a gazdag iV/i^-tartalomra vonatkozólag a 

 szokottabb elnevezéssel magnesiamésznek mondható, melyhez hasonló 

 magnesiameszeket a hegység gerinczéhez közelebb, a legfelső-kréta (hyper- 

 senon) rétegeken belől, a serpentintelepekkel szoros kapcsolatban, már 

 régebben kimutattam, s melyeket az eredeti olivinkőzetek serpentinisatio 

 folyamatával járó mészkőátalakulásnak tartok. Egy ilyennek a vegyi ösz- 

 szetételét már régebben a következőnek találtam : 



Sósavban oldhatlan SiO^ „. 14-62 



CaCO^ .- ........ ^ - 46-95 



MgCO^.. .„ - - .... 28-84 



FeCO.^ ._. .„ 9-70 



100-11 



De geológiai szempontból minek tartsuk hát ezt a kétségtelenül 

 nagyon fiatalkori magnesiamész üledéket, melynek lencseszerü nagy lapos 

 telepe, a mint a szelvényen is ki van tüntetve, a pannóniai üledékeknek 

 egy mélyedését kitölti és még csak 1 — 2 m. vastag lösztakaróval (szelvény 

 7. számai van beburkolva? 



Az előfordulási körülményből legközelebb fekszik az a gondolat, 

 hogy itten egy a pannóniai rétegek egykori felületén bemélyedő kis tócsá- 

 nak vagy pocsolyának az üledékéről, tehát valódi édesvízi magnesia- 

 mészről lehetne szó. Meglehet, hogy e tócsát a mélységből fölfakadó forrás 

 táplálta, és hogy az hozta föl magával a mélységben általjárt felső-kréta- 

 kori magnesiameszeknek feloldott alkatrészeit és kevés agyagiszappal 

 keverten ejtette ki azokat a tócsa fenekére. Arra is lehetne gondolni, 

 hogy felületesen összefolyó vizek táplálhatták a föltételezett tócsát vagy 

 pocsolyát és ezek alkatrészeiket a hegygerinczhez közelebb föltárt felső- 

 krétakori magnesiameszekböl vették. 



A körülötte fekvő czementmárgából alig kerülhettek ki ez alkat- 

 részek. Ennek összetétele öt régi vegyelemzésből vett középértékben : 



68-34 «/o 



100-00 



