278 K KOCH ANTAL. 



3. Legérdekesebbek azok az elég gyakran előforduló nagy állcsont 

 töredékek nagy kúpos és kampós, hüUöszerű fogakkal vagy egész fogsorok- 

 kal, melyek első tekintetre valami nagy gyík vagy krokodil maradványaira 

 emlékeztetnek. Behatóbb vizsgálatok, melyeknél dr. Méhely Lajos múz. 

 ör úr szíves közreműködését igénybe vettem, meggyőztek arról, hogy e 

 maradványokat a foggyökerek vasodentin állománya miatt és az állcsont- 

 tal való összeforrásnknál fogva a halak osztályába kell helyezni. Miután 

 a halaknál a fogak általában gyökér híján a csontokhoz vannak nőve, az 

 állcsontok megfelelő odvaiba mélyesztett külön gyökerű fogak csak kivé- 

 telesen találhatók : (pl. Pristis, Balistes, Sphyraena, Dictyodus Owen, vagy 

 Sphyrsenodus Ag., Hypsodon Ag. = Megalodon Ag.) nem volt nehéz a 

 maradványoknak megfelelő genust a recens Sphyraeiia BLOCH.-ban meg- 

 találni, mely a tüskeuszonyosak rendjének SpJii/raein'dae családjába tar- 

 tozik. A recens sphyrasnák többnyire nagy ragadozó halak, melyek tropikus 

 és subtropikus tengerekben élnek, de inkább partok mentén, mint a nyílt 

 tengeren és két és fél méter hosszúságot is elérnek. Közönséges nevök : 

 Barracuda. Kövült maradványaik is elég gyakoriak, pl. Monté Bolca 

 eoczén márgapalájában több faja van leírva, a hseringi alsó oligoczén- 

 tályagból is egy faja. Keambeeger '^ a horvátországi Podsused szarmata 

 márgapalájából is leír egy fajt, de ez sokszorta kisebb a beocsininál és 

 miután fogai és fejcsontjai nincsenek megtartva, nem hasonlítható vele 

 össze a mi fajunk. Valószínű, hogy új fajjal van dolgunk, mely a recens 

 nagy Barracuda-hoz közel áll. 



4. Még több nagy halfajtól is fekszenek előttem egyes tökéltelen 

 maradványok, ú. m. a) szétszóródott nagy pikkelyek csoportjai egyes 

 bordatöredékkel és néhány csigolyával; b) egy példánynak pikkelyekkel 

 fedett törzsrésze a hátuszonyok nyomaival ; c) egy nagy farkuszony a 

 gerincz 4 utolsó csigolyájával; és d) egy hátsó peremén végig fogacskás 

 prseoperculum. Mindezek azonban nem elégségesek arra, hogy belőlük 

 valamely nemre biztosan következtetni lehetne. Valószínű, hogy e marad- 

 ványok több fajra is vonatkoznak. Csak azért sorolom föl ezeket is, hogy 

 a figyelmet fölhíva rájuk, sikerülni fog talán valami tökéletesebb marad- 

 ványukat is föllelni. 



5. Végre két jókora kövezetfog is kikerült a l)eoesini czementmárga- 

 bánya rétegeiből. Az egyik magából a czementmárgából való, szabálytalan 

 kerekded, 1:1 — 13 mm. átmérőkkel, laposan domború, sima rágófelül ettél 

 és rovátkos peremmel, s e fölött sárgásfehér rétegkoszorúval a barnás 

 alapon. 



A második a czementmárgi'it fedő felső-])annoniai márgaiszapos ho- 



* Die jungtertiiire FiKclifíuina Kroatieus. Beitriigo z. rahi'ont. Oest.-Ungarns 

 und des Orients. Wien, \HS± II. l'>. p. 86. 5. XXVIII. fíg. 1. 



