UJABB ADALÉKOK A BEOCSINI CZEMENTMÁRGA GEO-PALEONTOLOGÍAI VISZONYAIHOZ. 279 



mokrétegböl került ki; ovális kerületű, kisebb (9 — 10 mm. átmérőjű), jóval 

 domborúbb és a zománczperemen is sima, beszűkülő nyakkal, melyen a 

 zománczrétegen alul a fehér clentin állomány kilátszik. 



Az ilyen kövezetfogakat régebben AGASizzal mind a Pycnodontidíe 

 vagy a Sphserodontidffi ganoid halcsaládokba tartozó fajokra vonatkoztat- 

 ták, míg OwEN és CoccHi ki nem mutatták, hogy az ifjabb tercziér réte- 

 gekben is gyakran előforduló ilyen kövezetfogak a csontos halak garat- 

 fogúak (Pharijiigog)iatlií) rendjébe és Labridae családjába tartozó alakok- 

 tól származnak, melyeknél a garatcsontokra vannak felnőve ilyen köve- 

 zetfogak. 



Hogy a beocsini kövezetfogak melyik nemhez tartoznak, azt a további 

 vizsgálatok fogják eldönteni ; de hogy a két fog lényeges jellegekben eltér 

 egymástól, azt röviden már kiemeltem. 



Eme elég gyakran előforduló halmaradványokon kívül — úgy lát- 

 szik, hogy ritkábban — teknősmaradványok is találtattak. Ezekből három 

 példány került a m. kir. Földt. Intézet gyűjteményébe és a múlt nyáron 

 még egy kisebb példányt sikerült a helyszínén kapni. E maradványok : 



a) Yalami teknős hátpajzsának jókora és feltűnő vastag szegély- 

 lemezei (marginalia), melyek közt különösen a farkvégiek, magával a 

 farklemezzel (Caudale) és az ahhoz csatlakozó egy csigolyalemez szépen 

 összeilleszthetők voltak ; a többi töredék nem. Ezen szegélylemezek fel- 

 tűnő vastagsága és alakja kétségen kívül egy Teshido-m utal. Dr. Méhely 

 Lajos úr, ki a nemz. múz. testudoival összehasonlította pánczéltöredékün- 

 ket, azt hiszi, hogy az teljesen megfelel az orsovai Allion-hegyen ma is 

 élő Testudo graeca, L. var. Boettgeri, Mojs.-nak. A már ismeretes kövűlt 

 alakokkal való összehasonlítás előtt azonban végleg nem merném elfogadni 

 ezt a véleményt. 



J)) A második példány ugyanazon teknősnek a hátpajzs-darabja, me- 

 lyen öt darab ép csigolyalemez és négy pár töredékes bordalemez látható, 

 szegélylemezeknek csak a benyomásai láthatók a márgán. Mivel az a) 

 alatt említett farklemez pontosan odaülik ezen hátpajzs végére : való- 

 színűleg ugyanazon Testudo-fsij hátpajzsával van dolgunk. Megerősíti ezt 

 a múlt nyáron gyűjtött példányom, melyen a vékonyabb hátpajzson meg 

 néhány vastag szegélylemez a maga helyén látható. 



c) Egy harmadik teknősmaradvány annyira fogyatékos, csak csont- 

 foszlányokból álló, hogy erről csak a márgában kinyomódott alakja után 

 lehet némiképen következtetni. Az alak egy nagy, erősen domború hát- 

 pajzszsal, széles és meredeken leeső szegélylemezekkel bíró alakra utal; 

 a mi tehát alig lesz egyéb, mint ugyancsak a fentemlített Testudo -fajnak 

 egy nagy példánya. 



