A RÉGI SZINLÖK MAGYARÁZATÁHOZ. 3H9 



ket a Fold anyagának rugalmas magaviseletére vonatkozólag Rudzki 

 tenni volt kénytelen. Igaz, hogy másrészt nem fejthettük ki azt a szigort, 

 a mely Eudzki dolgozatait jellemzi. De tekintve, hogy az alapul vett 

 számértékek a jégtakaró terjedelmére vonatkozólag úgyis feltevéseken 

 alapulnak, bátran feláldozhatjuk a formailag szigorú megoldást annak, 

 a mely teljes egyszerűsége mellett is a problémába tökéletes betekintést 

 enged. 



Sorban meg fogjuk vizsgálni azt a kontinentális depressiót, melyet 

 1. a jégokozta lehűlés, 2. a jég nj-omása okozott és 3. azt a szintemel- 

 kedést, mely a jégtakaró vonzása folytán jö létre. A három hatás egy- 

 irányúan működik, valamennyi a tengerszint látszó emelésére törekszik, 

 tehát a tapasztalható vízemelkedés a három egyes hatás összegével azonos. 



1. A kontinens depressiója a jég lehűtése folytán. Ezen hatás ki- 

 számításába csúszik a legtöbb hypothetikus elem. De az eredmény, mi- 

 ként már a szigorú számítás adatja esetében is említettem, oly csekély, 

 hogy a legvakmerőbb hypothezis sem nyer csak némileg is döntő szerepet. 



A hőmérsékleti gradiens tapasztalat szerint állandó a földkéreg 

 felső rétegeiben és elméletileg állandó a Föld belsejében, ha ezt, újabb 

 nézeteknek megfelelőleg, gáznak tekintjük. Első közelítésben feltehetjük 

 tehát, hogy a hőmérséklet a földkéregben befelé egyenletesen nő, s ezzel 

 a földsugár összehúzódása hőmérséklet-kisebbedés folytán épen úgy szá- 

 mítható, mintha a földkéreg közepes hőmérsékletével bíró állandó mér- 

 sékletű pálczával volna dolgunk. A földkéreg vastagságát a gradiensből 

 és a kiömlő láva hőmérsékletéből mintegy 30,()()0 m-nyinek számítjuk. 

 Ha a jég okozta felszíni lehűlés t = 8'^. 3 és felteszszűk, hogy e hűlés 

 hatása csak a kéreg belső oldalán válik észrevehetetlenné, akkor a föld- 



sugár átlagos hőmérséklete is — fokkal sülyedt. Ha a — 0,000 00872 a 



kőzetek középső vonalmenti tágulási együtthatója és d a földkéreg vas- 

 tagsága, akkor 



a jégokozta depressió, mely számértékeink behelyettesítése után 



e^ = 1*1 m, 



tehát valóban elenyésző nagyságúnak adódik. Valójában még ennél is 

 kevesebb lesz az összehúzódás, minthogy a sugármenti oszlopok nem 

 szabadok, hanem egymással összefüggők. 



2. A jég nyomása folytán beálló kontinentális sülyedés. Tekintsünk 

 egy q négyzetdeciméter keresztmetszetű hasábot, mely sugárirányban a 

 Föld felszínétől a középpontjáig terjed. Eánehezedik // méter (2000 m.) 

 vastag jégréteg, a mely e szerint 



p = qhgs 



