A RÉGI SZINLÖK MAGYARÁZATÁHOZ. 345 



a Hold P^-vonzásával hasonlítjuk össze. A Hold emelő hatása eg}'^ a Föld 

 felszínén lévő egységnyi víztömegre volt 



és ennek folytán a jég- és hoklvonzás viszonya : 



p _ TthsR^ 

 P^ mr 



Ha a holdtömeg helyébe a Föld tömegét hozzuk be, és ezt térfogat és 

 közepes sűrűség által kifejezzük, lesz 



_ M _ 4 3 



^ ~ 80 ~ 3 . 80 ""'' ^« 



JL = 1.8o-^íAr 



Pl 4 tSq \ r I ' 



és ezzel végleg 



a mi a korábban is használt mennyiségekkel 



eredményhez vezet. Am a víz emelkedése a Hold vonzása folytán 0"553 m. 

 és ezért a 2000 m. vastag jégtakaró közepén 



e^ = 407 m 

 emelkedés várható. 



Ha a korongot egyik átmérője mentén elmetszük, akkor nyerjük a 

 fél akkora, de még mindig végtelen nagy lapnak hatását a széle felett 

 merőlegesen álló pontra. E hatás természetesen — mint azt a szigorú 

 számítás is mutatná — az előbbi hatásnak a fele, A jégtakaró szélén 

 tehát a tengervíz emelkedése csak 



03 = 203 m 



A három külön vizsgált hatás összege 



^1 + ^2 + ^3 — ^'^^ ^' 



adja a tengerszint emelését mélyen bemetszett fjord belsejében, míg 



e^ + 6^+63 = 272 m 



az emelkedés nagysága nyilt parton. Mindkét emelkedés ugyanazon nagy- 

 ságrendű, mint a tényleg megfigyelt szintváltozás és kifejezi azt a tényt 

 is, hogy ez emelkedés a szárazföld belseje felé nő. 



