350 r>' KOOH ANTAL 



jén terül el, s hogy e szsrint mindenesetre a kőkori ember keze által 

 jutott oda, annak képezhette vala vadászzsákmányát és lakomáinak eg^ák 

 kiváló tárgyát. 



Kétséget nem szenved, hogy ezt a vadat a mai Bácskának akkori 

 területén nem ejthette el az ősember, mert az ilyen nagy vizektől (Duna, 

 Tisza, Dráva,' Száva) átfolyt lapályon nem élhetett; de nem lehetetlen, 

 hogy azt egyik-másik vadászati kirándulásaiból a Duna és Száván túl eső 

 déli területről elhozta magával, de valószinüen csak a szarvcsapos hom- 

 lokcsontját, miután a vadat a vadászat helyén elköltötte. '♦^ 



C. G. GiEBEL a muflon előfordulására vonatkozólag azt írja, hogy 

 mai napság Corsica és Sardinia hegyes sziklás területein él; de korábban 

 élhetett a baleári szigeteken és Spanyolországban, továbbá Macedóniában, 

 Szerbiában, a görög szigeteken és Perzsiában a kerauni hegységben is. 



Evvel szemben Alfe. Beehm. wlllustr. Thierleben» 1877-diki kiadá- 

 sának 345. lapján azt mondja «Ziemlich allgemein nimmt man an, dass 

 der Muflon in früheren Zeiten noch in anderen Theilen Südeuropas vor- 

 gekommen sei, sich beispielsweise auch auf den balearischen Inseln und 

 in Griechenland gefunden habé; vermag diese Meinung jedoch in keiner 

 Weise zu begründen. » 



A bácsmegyei előfordulás most nagyon valószínűvé teszi, hogy csak- 

 ugyan GiEBELnek van igaza és a muflon a történelem előtti időkben való- 

 ban a Balkán hegyes vidékein is élhetett. Mert hogy a bácsmegyei ősember 

 a muflon mai hazájából, Corsica vagy Sardinia szigetekről, hozta vagy 

 szerezte volna be a Bodrogh-Monostorszegen talált muflon-maradványo- 

 kat, azt legkevésbé sem tartom valószínűnek. 



így tehát ez a bácsmegyei előfordulás igen feltűnő világot vet ezen 

 érdekes emlősnek régibb elterjedésére s főleg ezen szempontból találtam 

 szükségesnek ezen adatnak közlését. 



* Legújabban Gubitza úr szíves volt még egy második mudon példánynak 

 egy szarvcsapját megküldeni éz azt az egyetem föld- és őslénytani gyűjteményének 

 ajándékozni, míg az ábrázolt teljes példány a bácsmegyei történelni társulat tulaj- 

 dona. Ebből is kitetszik, hogy a bácsmegyei öslakó valószínűleg hosszú időkön át 

 és következetesen járt ezen nemes vad után. 



