A MAGYAROKSZÁGON TALÁLT ELSÖ TRILOBITA. 353 



A fejpajzsból, mint már említettem, csak az annulus occipitalis és 

 a glabella egy kis része van meg, ezekből azonban, a thoraxot és pygidiu- 

 mot is figyelembe véve, példányunknak a Griffitlddes*- alnemhez való 

 tartozása elég bizonyossággal határozható meg. 



A glabella nagy és körtealaku. A phillipsi aknái meglévő kurta oldal- 

 barázdák hiányzanak. Nem észlelhetők a glabellától elválasztott basális 

 lóbák sem, mert a kövület a hátulsó oldalbarázda helyén — mely a basális 

 lóbát a glabella felől határolja — meghasadt és megrongálódott. Annyi 

 azonban mégis látható, hogy eredetileg meg voltak. A nyakgyűrü, melyet 

 a glabellától meglehetősen széles nyakbarázda választ el, széles és domború. 



A thorax, melyet kilencz segmentum alkot, egészben véve össze- 

 nyomott. Az élesen határolt és parabolás keresztszelvényű tengely vala- 

 mivel szélesebb a törzs egyes szárnyainál, egyes gyűrűi pedig fent kissé 

 elörehajlók, még pedig elől inkább, mint hátul. A pleurák alsó és felső 

 részei egy elül a 90-t megközelítő, hátul valamivel nagyobb szöget 

 képeznek. Az így keletkezett taraj két jól meghatározott részre osztja az 

 egyes pleurákat és ezzel a törzs mindkét szárnyát, valamint jellemző 

 alakot ád az egész testnek is. A pleurák felső részében egy mély barázda 

 van, mely a tengely mellett a legszélesebb és a legmélyebb, a térden 

 pedig, a hol kiékül, kissé hátra is hajlik. Ez a barázda a pleurák felső 

 ágát két részre osztja. Az elülső ág, mely a tengely irányára merőlegesen 

 áll, szélesebb és magasabb és a térden alul fokozatosan megvastagodik. 

 A hátulsó ág a pleurák térd alatti részének felső, körülbelül ^/ö részén 

 még látható. A térden alul a pleurák hátra, majd előre hajolnak és az 

 így keletkezett öböl melsö szélén laposak, mi az állat begöngyölödését 

 segítette elő. 



A farkpajzs kerülete közel félkör alakú, nagyon domború, szélessége 

 úgy aránylik hosszúságához, mint 7 : 5. Peremét széles szegély veszi körül, 

 mely elül keskenyebb és meredekebb, mint hátul. A parabolás kereszt- 

 metszetű tengely hátra felé egyenletesen keskenyedve hirtelen végződik 

 a szegélynél. A tengelyen tíz gyűrű van, melyek fent hátrahajlanak. Az 

 egyes gyűrűk hatol hirtelenebbül emelkednek ki, mint elül, miért is úgy 

 tetszik, mintha zsindelyszerüen fednék a hátsókat. A gyűrűk különben a 

 szegély felé, különösen a tengely oldalain, mindinkább elmosódnak. Az 

 oldalkarélyokon, melyek elül domborúbbak, mint hátul, hét borda van. 

 Az első bordának nemcsak felső, hanem alsó részén is egy-egy barázda 

 van, hasonlóan, mint a pleurák felső részénél, mely a bordákat fent is, 

 lent is 2 — ^2 villaszerűén eloszló, de különösen fent a tengely közelében 



* Poktlock: Geol. Eep. Londonderry 1848. p. 310. 



Anthony W. Vogdes : The Genera and Species of Nortli American carboni 

 ferons Trilobites. Annals of tbe New-York Academy of Sciences Vol IV. stb. 



