AZ iíKI:2. ÉVI KIRÁNDULÁS. 355 



Szeptember 7-én Kassán találkoztunk, a honnan a kassa-oderbergi 

 vasúttal Lubotinig s onnan tovább kocsin 0-Liiblóig mentünk. A vasút 

 vonala eoczénkoru homokkő- és palaterületen vezet át, a melyből a keleti 

 oldalon egyes kisebb kopár mészkőszirtek bukkannak feL Délfelé a plavi- 

 niczai hágón a Sáros- és Szepesmegyék közti határra értünk, a mely 

 magaslatról pompás kilátás nyílott E-felé a Poprád völgyére, 0-Lublóra 

 és a magasan fekvő lublói várra, a melynek jelenlegi ura Zamoiski len- 

 gyel gróf. A hágótól kezdve ezentúl a sárosiaknál jobb karban tartott 

 úton tovább haladva s a lublói fürdőt balra hagyva, délre beértünk 

 Ó-Lubló régi szepesi városkájába, a mely egy többnyire kárpáti homokkő- 

 görgetegből álló diluviális kavicsterraszon épült s mely vagy 15 m-rel 

 fekszik a Poprád mai szine fölött. Már a város előtti hobgárd-lublói út- 

 magaslatról pillantottuk meg az akkori tiszta időben a Magas-Tátrát a 

 különösen feltűnő lomniczi csúcsával és az ő fehérlő hófoltjaival. 



Őszinte köszönettel emiithetem meg ezen a helyen, hogy 0-Lublón 

 a polgármester, a városi főjegyző és főkapitány urak szívesek voltak 

 bennünket rövid ottartózkodásunk alatt a városban körülvezetni és nekünk 

 a régi nevezetességeket megmutatni és megmagyarázni. 



Délután sietve utaztunk tovább, mert Koronahegy fürdőig még jókora 

 út volt előttünk. Derült időben, de erős északi szélben Gnézda városán, 

 Kamjonkán, a folj-várki hágón és Nagy-Lipniken átjutottunk említett éjjeli 

 szállásunkra. Gnézdánál elhagyva a széles Poprád völgyet, a gnézdai patak 

 szűkebb völgyébe tértünk, a melyben Kamjonka felső, északi végén utunk 

 egészen a tőlünk E.-ra felbukkanó szirtvonulathoz simult. Ez alkalmat 

 felhasználva a legközelebbi juramészkő szirtet meg is tekintettük. Kőzete 

 szarukőgumós, erősen gyűrődött tithonkoru mészkő, mely a neokom és 

 óharmadkori palákból és homokkövekből álló környezetéből bástyaszerűen 

 kimagaslik. Átjutva a nagy-lipniki völgybe, teljes pompájában magunk 

 előtt láttuk az Aksamita (841 m), Naplasni (891 m) szirtvonulatot, a m^lj' 

 néhány száz méteres, meredek és bizarr falakkal emelkedik ki a völgy 

 alacsony neokom és óharmadkori térszinébőL Milyen ellentétes a térszín 

 kifejlődése szemközt, D-felé, hol főleg óharmadkori homokkövekből és 

 palákból álló sima kopasz kúpokat pillantunk meg. A haligóczi patak völ- 

 gyében pedig Uhlig Victor levélbeli figyelmeztetése folytán az óharmad- 

 kori és neokomkoru homokköveknek és paláknak érintkezését tekintet- 

 tűk meg. 



Daczára e hosszú utunknak, még világos nappal értünk Koronahegy- 

 fürdőre, úgy hogy még az esthomály beállta előtt megnézhettük a regé- 

 nyesen fekvő és fenyvesektől körülvett « Vörös klastrom ))-ot. melynek szer- 

 zetesei még II. JÓZSEF császár idejében költöztek el innen. 



Szeptember 8-án korán reggel, pompás jó időben a Dunajec part- 

 jára siettünk, a hol bennünket már az előző nap megrendelt tutajosok 



