AZ 100-2. ÉVI KIRÁNDULÁS. 357 



és ólig.) homokkövek térszíne (azaz a szepesi Magura) váltott fel. Délután 

 pedig folyton szitáló esőben felmentünk a bélai cseppköbarlanghoz, a 

 melynek megtekintése után a barlang előtti kagylómészkőben, ugyanazon 

 a helyen, melyet Uhlig V. 1890-ben fedezett fel, sok fáradsággal néhány 

 silány brachiopodát gyűjtöttünk. 



Szeptember 10-én. Programmunkon egyet változtatva a zöldtavi 

 kirándulás helyett, a Tátra E-i oldalán fekvő Halastó és a Tengerszem 

 megtekintését tűztük ki czélpontúl. Akkoriban épen aktuális volt a n vitás »> 

 tengerszem iránti érdeklődés. Ezt a kirándulást csak úgy üthettük nyélbe, 

 hogy a Zsg3"ári jegyző szives közbenjárása folytán a hg. HoHENLOHE-féle 

 jávorinál uradalom igazgatóságától Írásbeli engedélyt nyertünk, hogy a 

 jávorinál erdőrészen keresztül a békástavi vadászlakig vezető berezegi 

 magánutat használhassuk, a honnan azután szintén berezegi fenyveseken 

 keresztül jó gyalogút vezet át a Halastóhoz. Más út a magyar oldalon 

 nem volt, a Bialka túlsó oldalán lévő lengyel kocsiútra pedig nem kel- 

 hettünk át, mivel a két partot összekötő hidat az akkori határvillongások 

 hatása alatt álló nép ismételve lerombolta. így tehát csakis hg. Hohenlohe 

 jóvoltából jutottunk el elég rövid és kényelmes úton körülbelül délelőtt 

 10 órára a Halastóhoz. Ennek megpillantása kellemesen lepett meg 

 mindnyájunkat s nem is bántuk meg a cserét, a mennyiben a Tátrának 

 egyik legkedvesebb panorámája tárult fel szemeink előtt. Az idő is kide- 

 rült s a nap teljes pompájában ragyogott a felhőtlen égen, mintha csak 

 nekünk kedvezni akart volna. Az 1384 m magas Halas-tavat keleti olda- 

 láról megkerülve azonnal tovább mentünk a Tengerszemhez, mely 203 

 m-rel fekszik magasabban a nálánál kétszer akkora Halastónál. A tenger- 

 szem zord és hófoltokkal ékesített fülkéje tisztán gránitba van kivájva s 

 a tó küszöbe is az, s csak öregszemű pegmatit-teléreknek találjuk még 

 nyomait a sok gránit között. Míg a kopár környezetű felső tó-katlan 

 szálban levő kőzetbe van kimélyítve, addig a Halastó törpefenyű övezte 

 vízmedenczéjét morénatörmelék duzzasztja, A tóküszöböt szolgáltató 

 homlokmoránán a lengyeleknek ideiglenes menedékháza áll, a hová külön- 

 ben lengyel oldalon ma már pompás jó kocsiúton lehet feljönni. 



A legkellemesebb emlékekkel távoztunk el innen abban a hiedelem- 

 ben, hogy ez a kis hegyi paradicsom másé úgy sem lehet, mint a 



miénk, annál nagj^obb volt azonban a csalódásunk, mikor pár nap 



múlva a hírlapok révén arról értesültünk, hogy a nemzetközi bíróság 

 Ítélete alapján nemcsak a Halastavat, hanem azonfelül még a Tenger- 

 szemet is elveszítettük föl egészen a Bekásgerincz sziklás éléig. Valóban 

 örökké sajnálhatjuk ezen nem várt és hazai turistaügyünkre nézve csak- 

 ugyan pótolhatatlan veszteséget! 



Szeptember 11-én. Reggel átköltözködés O-Tátrafüredre. Azon az 

 új, ú. n. turistaúton mentünk, mely 900 — 1000 m magasságban a Magas- 



