UJABB ADATOK A SARKVIDÉKI ÖSVILÁGI FLÓRÁHOZ. 363 



gyűjtött növények között nem voltak az e lelethelyre jellemző ci/cadeák 

 és a híres Populus primaeua, melyet idáig a Potomaei Flóra fölfedezéséig 

 a legrégibb kétszikű növénynek tartottak ; a helyett most egy rosszul 

 megtartott, de Lmtnis-SRl összehasonlítható levelet találtak. Kook és 

 Pagtorfik között a rendetlenül kimosott gnájszon nyugvó vékony, homo- 

 kos palákban, melyek hasonlók a Kook mellett előfordulókhoz, a szerzők 

 17 fajt g3aíjtöttek, melyek közül 15 Heer dolgozatai nyomán a Koma- 

 rétegeknek tulajdoníttatnak ; ujak e lelethelyre nézve csak T'aomtrus s^. és 

 Nilssonia Johnstrupi, Heer, mely utóbbi azonban már az Atana-rétegek- 

 böl ismeretes. Új lelethely úgy látszik a Pagtoríiktól csak keveset keletre 

 fekvő Kaersut, hol a kristályos sziklák 700 lábnyira a tenger szine fölé 

 emelkednek: ott a szerzők a krétakorú rétegekben 13 fajt gyűjtöttek, a 

 melyek közül öt eddig a Koma- és az Atanerétegekböl : három Grönland 

 mind a három krétarétegeiből, három csak a Koma- és egy csak az Atane- 

 rétegekböl ismeretesek : új Tliyrsopteris n. sp. ? 



Kaersuttól nyugatra Ujarartorsuak mellett a krétakorú rétegek 

 ismét a part hosszában körülbelül 100 láb magas szaggatott bérczekben 

 találhatók és tőlük keletre meg nyugatra fosszil növények lelethelyei ; 

 de az utóbbi helyen gyűjtött 27 faj más jelleget mutatnak. Kilencz faj 

 eddig csak a Komé-, hat csak az Atane-, négy a Komé- és az Atane-, 

 kettő pedig Grönland mind a három krétarétegéből ismeretes ; a töblűek 

 új fajok lehetnek. Ugyanazon lelethely egy másik helyiségén nyolcz fajt 

 találtak, a melyek között Platanus Heerii, Lesqs. és Celasfrophyllum 

 cf. Newherryaimm, Hollick is előfordulnak. A növények társaságában 

 édesvízi puha állatok rosszul megtartott maradékait is találták, melyek 

 T. W. Stanton szerint minden valószínűséggel harmadkori lerakodásokra 

 utalnak ; de a gyűjtött növények kétségtelenné teszik az Atanerétegek 

 eddig kérdésben maradt előfordulását Nugsuak félszigetének északi olda- 

 lán levő Komé regio közepében. Ujarartorsuaktól közeli nyugati távol- 

 ságban a glecser keleti ágában ismét fordul elő vastartalmú homokkő, 

 mely telve van Pi)Ui>^ Kranieri, Heer famaradványaíval ; és a glecser' 

 elágazásától valamivel feljebb, kb. 1000 lábnyira a tenger színe fölött 

 ismét akadnak egy növényszintre, melyben kilencz ismét az atanaréte- 

 gekre valló fajt gyűjtöttek. Saviarkot-nál concretiókban fa és tengeri kö- 

 vületek fordulnak elő ; ez utóbbiakról Stanton azt mondja, hogy jellemző 

 felsőkrétakorú alakok (Senonien, Montana-formafió Észak-Amerika). Kool- 

 Ángnertímck mellett a folyó medrében találtak megkövesült fát és Nia- 

 kornat mellett a montana-formatióra valló gerinczteleneket. 



Ezután áttérünk Nugsuak félszigetének déli partjára. Ott a követ- 

 kező főlelethelyek ismeretesek : AUi)aitsi(i}(/uak, Afa (Atavc). Ata mellett 

 kis távolságban a régi házhelytől a palák a tenger színéig nyúlnak le„ 

 égetettek és kevés levél-, meg gerincztelen maradványokat zárnak ma- 



Földtani Küzlüny. XXXII. köt. i90i>. 25 



