UJABB ADATOK A SARKVIDÉKI ÖSVILÁGI FLÓRÁHOZ. 365 



szerint az Amboy Clays Grönland három krétacsoportjának középsőjével 

 azonosak. A Patootrétegek litliologiai és palaeontologiai tekintetben elvá- 

 laszthatatlanok az Atanerétegektöl ; olyan növényeket zárnak magokban, 

 melyek az Amboy Clays felső részében közönségesek és egyszersmind 

 egyéb felső krétaflorák, mint a minő a Laramie-group, növényeinek tár- 

 saságában vannak, úgy hogy alig koczkáztatunk nagyot, ha azt állítjuk, 

 hogy a Patootrétegek nem csak mint üledékek, hanem szerves zárványaik- 

 nál fogva az Atanerétegektöl átvezetnek a harmadkorba. Az Atane- és a 

 Patootrétegek vastagsága általában 1300 lábat ér el, de talán ennél többet 

 is; Atanikardluk mellett a harmadkori klassikus kőzetek 1500 lábnyi 

 vastagságot érnek el, mi mellett 200 lábnyi a vastagsággal benyomult 

 (intrusirt) bazalt nem jön számításba. A növény szint, melyből a legtöbb 

 ÜEER-től mioczénoknak mondott növénymaradék ered, ezen rétegek alap- 

 ját képezné, a mit azonban a szerzők önkényes határolásnak mondanak. 

 Némely palseophytologus már ezelőtt vonta kétségbe ezen rétegek mioczén 

 korát és az oligoczénhez állították, de a szerzők azt hiszik, hogy még 

 idősebbek, eoczénkorúak lehetnek. Ezen növények társaságában eddig nem 

 találták tengeri állatok maradványait. Atanikardluktól nyugatra úgy lát- 

 szik gyöngül a harmadkori klastikus öv, Patoot és Atane mellett valószi- 

 nüleg 200 — 300 lábnyi vastag homokkő szint képviseli. A félsziget nyu- 

 gati végén jelenlétét ott talált <(Atanikerdluki növények» bizonyítják; az 

 északi parton Niakornattól keletre az öv gyöngén lehet kifejlődve, de 

 Kook belső keletén világosan van képviselve. A szerzők végül azt hiszik, 

 hogy a talált növényi anyag pontos faji vizsgálata alkalmával a három 

 helyi flórára való megkülönböztetés, a mi különben igen fontos, nem min- 

 den esetben lesz a kellő pontossággal keresztülvihető. 



A berlini földrajzi társulat részéről és E. v. Drtgalski vezetése alatt 

 álló expeditió (5) is hozott Grönlandból fosszil növényekből álló gazdag 

 gyűjteményt, melyet H. Engelhardt Drezdában tanulmányozott. Az ex- 

 peditió valamennyi híres lelethelyeket fölkereste. A Kome-glecser ós a 

 Sáfáruk-völgy között fekvő harmadik és legnagyobbik szorosban és az- 

 után egy a Komé és a Safarfik-völgy között körülbelül a közepén fekvő 

 szorosban. A völgy talpán feketeszürke, puha, vassulfattal bevont pala 

 fekszik, mely a növénymaradványokat magában zárja. 36 fajt sorolnak 

 föl, melyek között SpJienopteris Drygalskii, n. sp. és Zamites Vanhöffevi, 

 II. qx ujaknak írattak le. Ezeken kívül a homokkőben találtak még kü- 

 lönböző nagy- és vastagságú tojásidomú magvakat és szurokszénné átala- 

 kult fát. A Vaiyat-han az agyaggumók, homokkövek és palák szintén 

 tartalmaznak levéllenyomatokat. Az Atanikerdluk és Patoot mellett tett 

 gyűjtés 42 fajt szolgáltatott, melyek közül nyolcz nem szerepel a Heer 

 adta jegyzékben. Északnyugatra Atanikerdluk egy mértföldnyi távolság- 

 ban van a Kardlunguak nevű föltárás ; az ottani Brandschieferben talált 



"25* 



