IRODALOM. 371 



IRODALOM. 



(1.) BoETTGEK 0. dr. : Zur Kenntnis der Fauna der mittelmiocanen Schich- 

 ten von Kostej im Krassó- Szörény er Komitat. (Verhandlungen und 

 Mitteilungen des Siebenbürgisclien Vereins für Naturwissenschaften zu 

 Hermannstadt. I. része a 4G. kötet (1896) 49 — 06. lapjain, 11. része az 

 51. kötet (1901) 1—186. lapjain. Német.) 



Idegen az iró neve, idegen a folyóirat czíme is, a melyben ez a nagy 

 munka megjelent. Pedig magyar ember magyar földön talált rá azokra a 

 gyönyörű fossziliákra, a miket Boettger frankfurti tanár ebben a művében 

 feldolgozott. A Marosillye és Lúgos között épített vasút munkálatai közben, a 

 kosteji alagiit tárta fel azt a palaeontologiai kincset, a melyet Brandenburg 

 Károly, szegedi m. kir. főmérnök, a nevezett frankfurti tanárnak ajándékozott. 



A múlt nyáron több izben megfordultam Lapugy és Kostej vidékén s 

 fájdalommal mondhatom, hogy a világhírű kövülettermö helyeken igen fárad- 

 ságos dolog a gyűjtés, részint a természetes akadályok, részint az emberek 

 érzéketlensége miatt. S midőn szerencsés véletlenből hatalmas alagút szeli át 

 a fossziliák temetőjét, az ezer meg ezer kövület még akkor is a külföldre kerül 

 tudományos feldolgozásra. A magyar geológusnak pedig, a ki az országos 

 felvételek során Kostej vidékére jut, vagy a palaeontologusnak, a ki a magyar 

 muzeumok részére gyűjt, nem marad más hátra, mint a német tudós után 

 keresgélni. A tudományra nézve elvégre mellékes, hogy magyar vagy német 

 tollból került-e ki a munka, sőt előnyös, hogy jeles specialista kezébe került 

 a kosteji anyag, s így korszakot alkotó művel gazdagodott a palaeontologiai 

 irodalom. Mint magyar ember azonban fájlalom, hogy ez a gazdag a.Yíj%§, kül- 

 földre került és hogy ezt a tudományos kincset nem magyar tudós dolgozta fel. 



De nem erről, hanem a munkáról kell szólanom. Boettger műve két 

 részből áll. Az első rész czímében Kostej után «im Banat» van, a mit a má- 

 sodik részben az iró azzal a megjegyzéssel, hogy a Bánát elnevezés állam- 

 jogilag meg nem engedhető, Krassó-Szörény megyére változtatott át. Mindkét 

 rész a nagyszebeni természettudományi egyesület évkönyvében * jelent meg, 

 az első rész 1896-ban, a második 1901-ben. 



A Maros balpartján Krassó-Szörény és Hunyad vármegyék határán, 

 Lapugy, Pánk, Holgya és Kostej között van az a mioczén-öböl, a melynek 

 kövületeit eddig főként a felsölapugyi lelethelyről ismertük. 1896-ban, a mikor 

 a marosillye — lugosi szárnyvonal kiépítéséhez kezdtek, Holgya és Kostej között 

 a vízválasztó 265 méteres határgerinczét alagúttal törték át s a kihordott 



* Már a cs. és kir. közös hadsereg is a hivatalos magyar helység-névírást 

 használja, egyedül a nagyszebeni természettudományi egyesület, a mely pedig fenn- 

 állásának ötven éves fordulóját ez évben ünnepelte, nem tud megválni a Hermann- 

 stadt névtől. Az 190l2-ben nyomtatott évkönyv egyetlenegy helyén sem találtam a 

 Nagyszeben nevet. Miért hogy épen ehhez a jeles tudományos egyesülethez ér 

 oda oly későn a magyar nyelv szózata '? ! 



