IRODALOM. 375 



tehát igen tökéletes a hasonlat a « Schollengebirge -> széttöredezett, de össze 

 nem gyűrt darabjaival. Ha a rögöt szerző semmi áron sem akarja elfogadni, 

 akkor a dtöredezett* jelző még jobb, mint a Czirbusz által adott szavak. 



No de helyesen teszi szerző, ha szókincsünket új szavakkal gazdagítani 

 s hiányos tudományos nyelvezetünket javítani igyekszik. 



A míí nagy alkotás, a szerző teljes elismerésünket érdemli meg. 



Cholnoky Jenő. 



(3.)Dr. CziEBUSz Géza : Magyarország a XX. évszáz eleién. Temesvár, 190Í2. 



Az előbbi pontban ismertetett mii hazánkra vonatkozó geo-tektonikai és 

 oro-hidrografiai leírásait hatalmas és nagyjelentőségű könyvben egészítette ki 

 a fáradhatatlan szerző Magyarország földrajzává. Mint földrajzi míí irodal- 

 munk elsőrendű ilyen termékei közé tartozik, de mint ilyennek megismerte- 

 tése nem tartozik ennek a Közlönynek keretébe. Itt csak a geográfiai jellem- 

 zés alapjául választott geológiai leírást tehetjük bírálat tárgyává. 



Mindenekelőtt élénk örömünknek adunk kifejezést, hogy szerző a geo- 

 gráfiai leírások és rendszerek alapjául a tektonikát választotta úgy ebben, mint 

 a fennebb ismertetett művében. Ezzel a két nagy jelentőségű művel a magyar 

 geográfia tudományos alapra van fektetve s lejárt az ideje azoknak a hegy- 

 rajzolásoknak, a melyek még mai nap is legnagyobb részt megtöltik tan- 

 könyveinket, t. i. a vízválasztók szerint behuzogatott, szanaszét ágazó gerincz- 

 rendszereknek. Okosan tette szerző, hogy kihagyta ebből a műből a lengyel 

 geográfusok hegybeosztását, a melyek szintén nem sokat törődnek a szerke- 

 zettel s inkább tisztán orografiai csoportosítások. Az előbbi, Balbi után készült 

 miiben ezt még szerző, mint az irodalom kiegészítéséhez szükséges részletet 

 bevette. 



A mű geológiai részleteire nézve fentartjuk az előbbi műhöz fűzött meg- 

 jegyzéseinket. Különösen pedig kiemelem az «Os-Mátra)» név alatt össze- 

 foglalt hegyrendszernek az Alpokhoz való sorozását. Megjegyzem még, hogy 

 ha össze is akarnám egy név alatt foglalni a Bakonytól egész a Bükkig nyúló 

 hegysor heterogén tagjait, nem választanám névül az Ós-Mátra elnevezést, 

 a melynek csakis heraldikai értelme van, a mihez a mi száraz tudományunk- 

 nak semmi köze. A Mátra maga épen nem tartozik genetikailag ehhez a hegy- 

 porhoz, tehát a leghelytelenebb szerkezetileg épen erről elnevezni a hegysort. 

 Csodálom, hogy az éleslátású és mélyen gondolkozni tudó szerző észre nem 

 vette, hogy az epei-jes — tokaji trachytvonulatnak (és nem (iláncz»-nak, mint 

 szerző nevezi) rpiilyen határozott folytatása a Bükk déli peremének trachytjai, 

 továbbá a Mátra, a Cserhát és a börzsönyi-esztergomi vulkánikus hegyvidék, 

 a mely szép gyűrű élesen elkeríti az éjszakmagyarországi masszivokat az Al- 

 föld sülyedésétül. 



A mű orotektonikai része majdnem hű másolata az előbbi műnek s 

 megtartotta annak még itt-ott sajtóhibáit is. Megmaradt az új feldolgozásban 

 pl. az ((Erdélyi felföld" elnevezés is, holott típusosabb medenczét alig lehet 

 találni, mint épen ez. Majdnem az egész felső terczieren végig, mint egészen 

 különálló, elzárt medencze, a melynek még lefolyása sem volt s a pontusi 

 beltó Nagy-Szeben körül végleg beszáradt. 



