IRODALOM. 



377 



iifejló'désű, azaz gömbös elválása, finomcsillámos mészpáterektöl sűrűn átjárt 

 homokos palákból állanak, a melyek felületén hieroglyphákat találunk. E kö- 

 zetek nagy mértékben gytírödöttek s közöttük helyenkint szürkés márgás- 

 palák, valamint menilitbetelepülések lépnek föl. 



'í. Függelék. A Hernádszoros Márkusfalva és Szepes-Olaszi közt, Szepes- 

 niegyéhen. 



A márkusfalvi és szepes-olaszi-i völgytágulatok között kisebb szorosban 

 folyik a Hernád-folyó, a mely szoros kisebb részében triasmészböl, nagyrészt 

 pedig harmadkori konglomerátokból áll. E konglomerátkőzetek a harmadkori 

 lerakódásnak legalsóbb rétegeit képviselik e vidéken és legnagyobbrészt zöld, 

 devonkori palagörgetegekböl állanak. Mindenütt a triasmész és vörös werfeni 

 pala közvetetlen szomszédságában feküsznek. 



Pálfy Mór : Az Aranyos-folyó völgyének geológiai viszonyai Alhák és 

 Szkerisora környékén. 20 oldal. 



A leirt terület csaknem kizárólag az Aranyos-folyó vízkörnyékéhez tar- 

 tozik s fő folyója a Nagy- Aranyos. Az alaphegységet a kristályos palák középső 

 (biotitgneiss és gránát tartalmú muskovitgneiss) és felső csoportja (phyllitek, 

 amphiboütok és amphibolgneissok) alkotják. Ezekre következnek alsó dyas- 

 korú (?) quarzitok és brecciák, továbbá felső dyas (?) konglomerátok, agyag- 

 palák és felsitporphyrok. Albákon felül az Aranyos völgye egy 1*5 Rm széles 

 mészkővonulatot metsz át, melyet szerző néhány kisebb párhuzamos vonulat- 

 tal egyetemben, települési és kiképződési viszonyait tekintve, mint előző jelen- 

 téseiben is, a trias systema guttensteini meszével azonosít. A felső dyaskorú 

 rétegekre, részint magára a kristályos palára végül fekete, phyllites fényű 

 agyagpalák telepedtek, melyeket egy inoceramus-lelet alapján szerző a felső 

 krétához számít. 



Az eruptivkőzetek közül föl vannak sorolva : gránit a Hideg-Szamos 

 forrásvidékéről és felsitporphyr, mely a felső dyas konglomerátrétegei között 

 vékony rétegeket képez. A hegység főtömege EK — DNy-i csapásu és egy DK-ről 

 jövő nyomás következtében ezzel az iránynyal párhuzamos gyűrődéseket és 

 vetődéseket mutat. 



Telegdi Eoth Lajos : Az erdélyrészi Érczhegység arany osmelléki cso- 

 portja Nagy-Oklos, Bélavár, Lunka és Alsó-Szolcsva köryiyékén. 

 15 oldal. 



A fölvett területre az Aranyos völgyének az a része esik, mely a nagy- 

 oklosi völgy torkolata és Brezest község között, Torda-Aranyosmegyében fek- 

 szik. A vonulatok a hegység keletibb részében megfigyelt EEK — DDNy-i csapás- 

 irányt megtartják itt is. Az alaphegység legmélyebb tagját a kristályos palák 

 és ezek közé települt két hatalmas vonulata a kristályos mészkőnek alkotják. 

 A palák sericites, chloritos és graphitos palákból és részben valódi konglo- 

 merátokból is állanak, a miért szerző az egész sorozatot a kristályos palák 

 legfiatalabb csoportjának és nyilván egykori sedimenteredetűeknek tekinti. 



Lunkától K-re egy sziklatömb jelenik meg, mely szarukövet tartalmazó 

 mészből áll. Benne perisphincták, más helyeken pedig diceraták fordulnak elő. 

 Ezek alapján szerző e mészkövet tithonkorunak mondja. 



