D5 LORENTHEY IMRE 



Mint olyan atyának gyermekében, ki hivatását odaadó szeretettel 

 teljesítette, benne is korán kifejlődött a kötelességtudás s látva otthon 

 atyja nemes hivatását, ő is korán elhatározta, hogy a tanári pályára 

 lép. Mi természetesebb tehát, mint hogy a természet szépségével annyira 

 megáldott Dobsina szülötte, a természetrajzot választva tárgyául, 1887 

 szeptemberében a budapesti tud. egyetemre rendes bölcsészetkari hall- 

 gatónak iratkozott be, természetrajz, vegytan és földrajzra. Itt mint 

 dr. Szabó József, Hantken Miksa, dr. Schmidt Sándor, dr. Than Károly, 

 dr. Lengyel Béla és dr. Lóczy Lajos szorgalmas tanítványa, csakhamar 

 kitűnt társai közül. 



Már egyetemi hallgató korában is kiváló előszeretettel az ásvány- 

 tannal és rokon tárgyaival foglalkozott és főleg e szakok képviselőivel 

 és művelőivel kereste az érintkezést. így 1889-ben belépett a magyar- 

 honi földtani társulatba is, hogy így inkább legyen alkalma a szakma 

 művelőivel érintkezve tanulnia. Elvégezve az egyetemet, dicséretes ered- 

 ménynyel letette a tanári vizsgálatot s a gyakorló mintagymnásiumba 

 ment, hol dr. Staub Mór vezető tanár mellett mint gyakorló tanár mű- 

 ködött, hogy megszerezze a tanári oklevél elnyeréséhez szükséges tanítási 

 jártasságot. A tanári oklevelet 1893-ban szerezte meg. 



Melczer Gusztáv kortársai közül annyira kitűnt, hogy midőn 

 dr. Schmidt Sándorí 1895-ben a műegyetemre nevezték ki az ásványtan 

 és földtan rendes tanárává, őt, mint legjelesebb tanítványát vette maga 

 mellé első tanársegédének. E minőségében Melczer csakis az 1895/0. 

 és 1896/7. tanévekben működött, 1897. dec. 4-én letette a doktori szi- 

 gorlatot, az ásványtan és földtan mellé melléktárgyul az őslénytant és 

 földrajzot választva. 1897-ben a székesfőváros nevezte ki a II. ker. 

 polgári leányiskolához rendes tanárnak, miután 1894 óta mint óradíjas 

 tanár működött már ez intézetnél. Ez intézetnél működött élete végéig, 

 így végleges álláshoz jutva, minden szabad idejét kedvenc tárgyának, a 

 kristálytannak szentelte. 



Tudományos egyéniségének fejlődése azonban társulatunkkal van 

 a legszorosabb kapcsolatban, a mennyiben még egyetemi hallgató korá- 

 ban 1889-ben belépett tagjaink sorába s ez időtől kezdve szaküléseink- 

 nek egyik legszorgalmasabb látogatója, majd később mint egyik legjobb 

 előadónk s közlönyünknek egyik legszorgalmasabb munkatársa tűnt ki. 

 Tudományos dolgozatait néhány kivétellel (melyek a Math. Term. 



Tud. Értesítőben, a Magyar Chemiai Folyóiratban, valamint a Math. und 

 naturw. Berichte aus Ungarn című folyóiratban ós a Groths. Zeitschrift f. 

 Kristalographie u. Mineralogie-jában jelentek meg) — mind társulati 

 üléseinken mutatta be. Legelső értekezései, melyeket műegyetemi tanár- 

 segéd korában írt, szintén a Földtani Közlönyben jelentek meg. 



így az első, mely egyszersmint doktori értekezése volt, 1896-ban 



