SOS FÖLDEK A NAGY-ALFOLDON. 



Az erdei növényzet maradványainak, az elhalt levelek, az ágrészek 

 és a gyökerek, továbbá a humuszoknak elbomlásakor keletkező hamu- 

 alkatrészek, a buckák közötti völgyekben gyűltek össze. Minthogy az 

 egész Alföldön a lehűlt csapadékból a nagyobb rész párolog el s csak 

 a kisebb rész az mely a folyókban elfolyik, 1 itt is fölszaporodott idővel 

 a só s a vízállásos helyek sósakká váltak. 



A Nyírségről eredő vizek mai nap a felszínen észak felé folynak 

 le, míg ellenben az altalaj vizek délnyugat, dél és délkeleti irányban 

 mozognak. 



A Duna-Tisza köze. A második nagyobb homokterület a Duna- 

 Tisza köznek északi felét foglalja el. Északon a Galga és Zagyva folyók- 

 nál kezdődik s délen Szabadkáig ér, a hol a futóhomok a telecskai 

 platóra szalad rá. Az egész homokterület délkelet felé hajló lap, melynek 

 legmagasabb pontja a nyugati széle, ennek déli vége 174 m. emelkedik 

 a t. sz. fölé. A keleti széle alacsonyabb (90 — 82 m.), ennélfogva az 

 összes csapadékvizek délkeleti irányban folynak rajta végig s mind a 

 Tiszába ömlenek. t 



A történelmi kor előtt ezen a homokterületen is erdő tenyészett. 

 Az ember az erdő takarót több izben elpusztította s a homokot felsza- 

 badította. Az újkorban a homoknak több izben való erős mozgását lehet 

 kimutatni, úgy hogy az erdei tenyészetet jelző nagyon vasas réteg csak 

 helyenként található föl, a terület legnagyobb részéről a szél lefújta. 

 A mint ugyanis a homok megmozdul, a szél a finom részt kirostálja 

 belőle s nagy távolságra szállítja el, helyben csak a goromba homok- 

 szemek maradnak. A futóhomokon az egykori növényzet hatását csak 

 a homokszemeket borító vörösbarna vasrozsdás kéreg 1 tatja. 



A buckák közötti völgyekben itt is összegyűltek a növényi anyagok 

 elbomlásakor, a szerves rész elégése után fennmaradó alkatrészek, a 

 völgyeket kitöltő tavak és mocsarak vize sóssá vált. 



A Nyírség és a Duna-Tisza közi homokterület hajdan összefüg- 

 gésben állottak egymással. Ma a Tisza mentén elszórtan fekvő egyes 

 szigetek jelzik a hajdani homokterület helyét. 



A harmadik homokterület a Nagy-Alföld délkeleti sarkában a 

 Deliblát homokpuszta. E homokterület délkeleti részén ugyancsak sós 

 tavak töltik ki a buckák közötti völgyeket. 



1 Dr. P. Vujevics. Die Theiss. Geograph. Abhandlungeu Pr. Dr. A. Peuk. 

 Bd. VII. H. 4. 



