12 TREITZ PÉTER 



III. A rétek és az öntésterületek. 



Az Alföld altalajában helyenként 400— GOO m vastagságban finom- 

 szemű és igen agyagos természetű rétegek sorozatát tárja fel a fúró, 

 míg más helyütt hatalmas vastagságú, majdnem tisztán homok rétegek 

 sorakoznak egymás alatt. A lerakódás után az agyagrétegek igen laza 

 állományúak, de lassanként mindjobban összeülepednek s tömött szilárd 

 kőzetté válnak. Az összeülepedés nagy mértékű térfogat csökkenéssel 

 jár. A homok térfogata már lerakodásakor a legkisebb, jobban nem 

 képes többé összeüllepedni, legföljebb úgy válhatik tömött szerkeze- 

 tűvé, hogy pórusait vasrozsda vagy szénsavas mész tölti ki. Az agyagos 

 rétegek vastagsága tehát idővel csökken míg a homokrétegek változat- 

 lanul maradnak. 



A sík fölszín alatt lévő ily különböző anyagú rétegek változó 

 mértékű összeüleptdése nem marad hatás nélkül a fölszínen sem, az 

 agyagos rétegek fölött lévő terület ugyanis lassankint besüpped, mig a 

 homok és kavics rétegek fölött kimagaslik. Helyenkint az altalaj agyag- 

 rétegeinek vastagságához és terjedelméhez mérten kisebb-nagyobb me- 

 dencék támadtak, melyek a fölszínen valamint a földben mozgó vizek 

 folyási irányát megváltoztatták. Az egyenetlen sülyedés következtében a 

 folyók lassanként új irányba terelődtek helyenként ráfolytak a sülyedő 

 lösztábla fölszínére s rajta nagy területeket árasztottak el. A lefolyó 

 víz vagy keskeny csatornákat, vagy sekély de széles völgyeket ásott a 

 löszhát testébe. 



Egyes jobban sülyedő területeken medencék támadtak, melyekben 

 a víz szétterült s megrekedt. A sekély állóvízzel borított mélyedmények- 

 ben rétség alakult, némelyikbe több folyó árvize futott össze. így például 

 a Szeged melletti Tápéi rétbe a Tisza, a Kőrös és a Maros vize torkolt ; 

 míg a Sárrétet a Hortobágy, a Berettyó és a Kőrös vize táplálta stb. 



Az egyes folyómedrek partjain, a folyás mentén, itt is parti dünék 

 alakultak, ezek mélyen benyomultak a rétségbe, sokszor keresztül is 

 szelték azt s a folyóvizet elzárták a rétség vizétől. Ha két vízfolyás 

 iránya keresztezte egymást, akkor a folyóvizek mentén kialakult parti 

 dünék gátakká váltak, melyek a medence vizének lefolyását megakasz- 

 tották 8 ezzel tőzeges lápok keletkezését okozták. Továbbá rétség alakul 

 a folyóvizek árterein akkor is, ha az uralkodó szél a folyási irányt 

 keresztezi. Ilyen módon alakult ki a Béga középső szakaszán elterülő 

 nagy rét. A Béga délnyugatnak folyik, a délkeleti irányú Kossava- 

 szél a delibláti homokpusztáról fölkavart anyagból keresztben a Béga 

 folyásával hátat épített, mely a vizet földuzzasztotta. E rétség helyzetét 

 a mellékelt térkép (1. tábla) jól láttatja. 



