SÓS FÖLDEK A NAGY-ALFÖLDÖN. 29 



növényzet gyökérzete csak a legfelső 10 — 15 cm réteget hálózza be. 

 Nyáron ez a felső réteg különválik az alsótól, mert az alsóban mind 

 összegyűlt az az agyagos rész is, melyet a csapadékvizek a felsőből 

 kimostak. Az alsó kiszáradáskor jobban össze zsugorodik, mint a fölső 

 és összerepedezik, s végül ökölnyi rögök válnak benne külön. 



Szántás alkalmával az eke a felső 10 cm-nyi réteget lefordítja s 

 az alsó rögös réteg kerül a fölszínre. A szántás ilyenkor olyan mintha 

 fekete sarkos tojásokból volna összerakva s a nép ezt tojásos szik- 

 nek nevezi. 



A termő szik szántott rétege alatt szintén megtaláljuk ezt a tömő- 

 dött réteget, a német Ackersoole-nak, az angol plow sole-nak, a 

 nép az alföldön szalonnás kéregnek mondja. 



A népies elnevezések sorozatát még sokáig folytathatnám, van még : 



kézzel rakott szék, angyal hullásos szék, göröngyös szék, vak szék stb. 



Az eddigi tárgyalásokból is kiviláglik, hogy ez a sokféle elnevezés 



egy és ugyanannak a folyamatnak különböző alakja, melyek a keletkezés 



helyének sajátos felületi alakulása révén fejlődtek ki. 



2. A háti székes talajok. A folyóvizek helyenként új medreket 

 és árkokat ástak a lösz testébe, sok kisebb-nagyobb szigetre osztották. 

 A szigetek 1 — 6 m magas többé-kevésbé meredek fallal emelkednek ki 

 a medrek és ártereik színtjéből. 



A medrek és ártereik szélessége 100 — 10,000 m, s rendes körül- 

 mények között réti agyaggal vannak kitöltve, de helyenként még ma is 

 akad bennök zsombékos rét. 



A réti agyag fölött megálló csapadékvíz, ugyan abban a mérték- 

 ben tartalmazott sót, mint a rétség mai vize. Minthogy ez a sós víz 

 a kiemelkedő hát lábait mosta, annak testébe is beivódott, ennél- 

 fogva a nyári aszály beáltával a fölszínre húzódó talajnedvességgel a 

 fölület alá jutott vagy alkalmas körülmények között csekély mértékben 

 ki is virágzott rajta. 



A csapadékvizek a téli időszak alatt föláztatták a fölső sós kérget 

 kioldották belőle a humuszt és az oldható kovasavas vegyületeket. 

 A sókat tartalmazó humuszos oldat lefolyt a hát természetes laposaiba 

 s innen a völgybe, (melyekbe a folyók szabályozásáig még az árvizek is 

 belé ömlöttek) s ezeken keresztül a folyóba. 



Az évek hosszú során folytonosan tartó kilúgozásnak eredménye 

 gyanánt a hát termőrétege elhalványodott, világosszürke színt kapott. 

 A kötőanyag, a humusz- és az agyagtartalom megfogyott benne, kötött- 

 ségét csak a szóda és hebyenként Gay-Lussit okozta. Ha a lejtés erős 

 volt, akkor a fölszínt is elmosta a lefolyó csapadékvíz s a lösz került 

 napfényre. Ennek meszes talajában alakult a Gay-Lussit ki. A háti székes 

 talajoknak uralkodó fajtája a szürke szék. 



