40 d: schafarzik ferenc 



József miniszt. titkár ; de megtiszteltek még a nem hivatalosan meg- 

 jelentek közül is többünket és pedig megválasztották szekció alelnökök- 

 nek Enyedy Béla bankigazgatót, dr. Schafarzik Ferenc műegyet. tanárt 

 és dr. Szádeczky Gyula kolozsvári egyet, tanárt, továbbá titkároknak 

 Kanitz Jakab és László Ernő vegyészmérnököket. 



Nem lehet azonban célom, hogy eme fölötte változatos és moz- 

 galmas kongresszus minden mozzanatáról részletesen beszámoljak, ezért 

 röviden csak annyit említek meg, hogy a kongresszus tagjai a Jár. román 

 kormánytól, Bukarest fővárosa és Konstanza kikötő városa hatóságaitól, 

 a, románia petróleum vállalatoktól, valamint egyesektől is folytonosan a 

 legnagyobb megtiszteltetésben és barátságos meghívásokban részesültünk. 

 Lehetetlen továbbá, hogy a kongresszus előtti és utáni, valamint a köz- 

 ben megtartott kirándulások tanulságait mind részletesen fölsoroljam, 

 de lehetetlen még az is, hogy a kongresszuson elhangzott, a százat meg- 

 közelítő tudományos előadást és beszédet mind érdemök szerint meg- 

 ismertessem. A hallottak és látottak sokasága egyszerűen lehetetlenné 

 teszi ezek rövid megismertetését. E helyett inkább megkísérlem a romániai 

 petroleum-ipar fejlődését, valamint a romániai petróleum geológiai viszo- 

 nyait röviden vázolni, a kongresszusi anyag alapján. 



* 



Eomániában a petróleumot már ősrégi idő óta ismerték, még pedig 

 Vakurec község határában (Munténiában) és Lukacsesti-hen Moldvában, 

 de termelését mégis csak 1857-ben kezdették meg. Előbbi helyről 

 kapta a nyers petróleum a Eomániában még ma is divó nevét: pakura. 

 Bukarestben 1857 április havában használtak először destillált petró- 

 leumot utcavilágításra, s így e város az elsők egyike, hol a petróleumot 

 világításra fölhasználták. A petróleumot Pl oj estiben, Marin Mehedinteanu 

 kis finomítójában raffmálták, melyet neki Moltrecht hamburgi cég ren- 

 dezett be. Ez a kezdetleges finomító olyan volt, mint a milyenek akkori- 

 ban a bitumenes palák lepárlására divatosak voltak. A petróleum égeté- 

 séhez szolgáló lámpákat, melyeket bek-eknek neveztek, ugyancsak egy 

 hamburgi gyáros : Timke készítette. Ma a kis plojesti gyárnak nyoma 

 sem látszik többé, de közelében két kolosszusként a Véga és a Romána- 

 Amerikána finomítói emelkednek, melyek közül az első 1906 ban 112,872, 

 az utóbbi pedig 65,060 tonna nyers petróleumot dolgozott föl. 



Az 1857 után beállott szerény föllendülést azonban 1866 körül az 

 amerikai, majd pedig az orosz verseny is tönkretette és harminc évnél 

 tovább tartott az ekkor beállott visszaesés. 



Dacára ennek azonban a nép nem tágított, és a petróleum kutatás 

 még ezentúl is szakadatlanul a népies foglalkozások közé tartozott. Két- 

 három román paraszt ugyanis egeszén 250 méter mély, szűk kerek 

 kútaknákat szokott ásni még ma is, melyeket kezdetleges módon frissen 



