50 lü SCHAFARZIK FKRENC 



Tektonikai szempontból legnevezetesebb a Valéni de Muntei paleogén 

 sarkantyúszerű félsziget, mely a flisövtől elválva NyDNy-i irányban a 

 subkárpáti sóformátióba belenyúlik. 



B. A Neogén-öv vagyis a subkárpátok regiója. A szla- 

 niki öbölben, valamint a Valénii paleogén félszigettől E-ra elterülő 

 vidéken neogén képződmények rakódtak le. Ezek között főképen a 

 miocén sóformátió uralkodik, mely Moldvában helyenkint 35 kmtr szé- 

 les. Ez övet azonban majdnem kizárólag az alsó sótartalmú miocén 

 (Burdigalien-Helvétien-Tortonien) jellemzi és csak elvétve van meg fölötte 

 még a felső (II.) mediterrán is (Lithothamniumos-mész Szlaniknál), mely 

 lerakódások azonban kövületekken oly szegények, hogy pl. Olténia (Bahnai 

 fossziliákban gazdag hasonlókorú rétegeivel össze sem hasonlíthatók. 

 Konglomerátumok, dácittufa és globigerinás márgák azok a kőzetek, 

 melyek e régióra jellemzők, s köztük sok hatalmas sótömzs is van. 

 Ez utóbbiak részint régibb sómasszivumok, melyek a flisöv szegélye 

 mentén helyezkedtek el, részint fiatalabbak, melyek a geoszinklinális 

 közepén lévő másodlagos antiklinálisokban vannak, távol a flis szegé- 

 lyétől. Ellentétben a sóformációnak É-kárpáti kifejlődésével, hol a medi- 

 terránt még a szármáti, meotiai, «pontusi», dániai és a levantei emeletek 

 rétegei is borítják. Ennek a több száz mtr vastag komplexusnak egyes 

 emeletei sokszor átmenetekkel kapcsolatosak egymással, olykor azonban 

 bizonyos transzgresszióban is találni őket egymás fölött, így a meotiai 

 emeletet a paleogén fölött (Bustenári), a pontusit a miocén (Praja) 

 vagy az oligocén (Tarlesti) fölött. 



A következő szármáti emelet a petróleum előfordulása szempont- 

 jából kevésbbé fontos. Teisseyre szerint ez az emelet ugyanolyan kifej- 

 lődésü, mint a szomszédos Oroszországban. Kövületdús padjai a sztrati- 

 grafiai tájékozódás szempontjából jó szolgálatot tesznek. Kövületeik követ- 

 kezők : Carcl. protractum, Eichw., C. obsoletum, Eichw., Modiola mar- 

 ginata, Eichw., Ervililia podolica, Eichw., Trochus podolicus, Eichw., 

 Ma tra caspica. A meotiai emeletet keleti Munténiában márga-, homok- 

 rétegek és homokkövek képviselik, melyek mindenütt a kövületdús szár- 

 máti rétegek fölé vannak települve. Kimpina-Bustenári táján ez az emelet 

 transzgredál az ottani miocén sóformáció fölé. Két fáciest különböztetünk 

 meg a meotiai emeletben, még pedig a Dosinia- {V. Exoleta, Linné) 

 fáciest, mely rendesen alul fekszik és az Unió- (27. subatavus Teiss.), 

 (M. subrecurrens, Teiss., stb.) és Helix tartalmú rétegeket, melyek a 

 felső rétegkomplexumot szolgáltatják. 



.1 tpontu8h, dáciai és levantei emeletek. Ennek elsejét a Cong. 

 rhomboidea, M. Horn., jellemezi, mely alapon a pannóniai medence 

 fölsőbb rétegeivel hasonlíthatók össze. A különböző lelethelyek fauniez- 

 tikus eltérései nem alkalmasak tüzetesebb sztratigrafiai alosztályozások 



