A BUKARESTI PETEOLEUMKONGRESSZUSROL. 55 



Útján került be. Stella ugyanis kísérletileg bebizonyította, hogy a pet- 

 róleum agyagból homokba is átszivároghatik, kimutatta továbbá azt, hogy 

 migráció és a kőzeteken keresztül való szürődése következtében chemiai 

 összetételébea is megváltozik. Romániában ez a migráció nem annyira 

 kőzetrepedéseken, mint inkább lágy, plasztikus kőzeteken át történik, a 

 hajcsövesség és a diffúzió törvényei szerint. 



A migráció indító okai különbözők • szerepelhet ilyenül a szén- 

 hidrogének gáznemű komponenseinek feszültsége, de kiűzheti a szénhidro- 

 géneket az agyagos minőségű anyakőzetből a cirkuláló víz is, a mennyi- 

 ben már csak az agyagos kőzet hidratációja és az ennek folytán beálló 

 térfogatnagyobbodás is elég arra, hogy az agyaggal sem fizikai, sem 

 kémiai kapcsolatban nem lévő, tebát benne csak lazán előforduló szén- 

 hidrogének kiűzessenek. De közreműködik leghatalmasabb tényezőként 

 meg az orogenetikai nyomás is. Romániában ugyanis a szármáti és a 

 pliocén rétegekben csakis ott vannak hatalmasabb petroleumtelepek, a 

 hol azokat a miocén sóformáció áttöri, avagy ott, a hol ez föléjük át- 

 tolódott. A föltörés antiklináléjának magvát többnyire maga a sótömzs 

 alkotja s így gyakori eset az, hogy a sótest magánál sokkal fiatalabb 

 rétegekkel közvetlenül érintkezik. 



Tudjuk, hogy a sóformációban és különösen a nagy sótömzsök 

 szomszédságában igen sok a primer bitumen és könnyen beláthatjuk 

 most már azt, hogy ugyanaz a nyomás, mely a sóformációt fölgyűrte, 

 elegendő volt arra is, hogy a benne foglalt szénhidrogéneket vándorlásra 

 késztesse. Ezen az úton került azután a petróleum a sótömzsök körül 

 lévő fiatalabb geológiai szintekbe. A migráció szükségképen az áttolódási 

 vonalak mentén éri el maximumát, a mennyiben e vonalak egyszermind 

 a legkisebb eüentállásnák a hetijei, és ebből megérthető azután, hogy 

 miért leggazdagabbak a fiatal harmadidőszaki rétegek, éppen az áttoló- 

 dási vonalak mentén. És valóban a kasini, kimpuri, vizantei, valea-sarii 

 petroleumtelepek mintegy kb. 60 kmtr hosszú áttolódási vonalon vannak, 

 melynek mentén a gyűrődött miocén sóformáció a szármáti-pliocén övre 

 dülleszkedik. Ezen a vonalon a szármáti homokrétegek csakis az áttolódás 

 mentén petroleumosak. 



Egy igen szép és analóg példa továbbá Munténiában a Tzintea- 

 Baikoiu-Moréni-Gura-Oknicei kb. 30 km hosszú áttolódási vonal is, me- 

 lyen petróleum igen nagy mennyiségben van, még pedig úgy a begyűrt 

 Vivipara liifaieiata-rétegekhen, mint pedig az antiklinális lesüppedt 

 déli szárnyában. 



Nevezetes volt ebben az övben Baikoiun a Steaua romána 6. sz. 

 szondája, melyet az antiklinále déli szélére telepítettek. Kezdetlen (1905 

 végén) a levantei rétegekben haladt le a fúró; a 80-dik m.-ben a pan- 

 nóniai márgát érték el, 150 m.-ben pedig kősóra akadtak. Már lemondtak 



