TÁRSULATI ÜGYEK. 73 



Két szaktársunk, társulatunk pénztárosa, egy örökítő tagunk, egy levelezőnk 

 s két rendes tagunk húoyta le örökre szemét. 



Az a megemlékezés, melyet itt elhunyt tagtársaink emlékének szentelünk, 

 legyen a szeretet virágából font koszorúnk. 



Elhunytak dr. Melczer Gusztáv tud. egyetemi magántanár, volt választ- 

 mányi tagunk. (Lásd e füzet 1. lapján.) 



Eeguly Jenő 



magy. kir. bányasegédmérnök. Született Pápán 1876 október 31-én. Innen 

 középiskoláinak az elvégzése után 1895-ben Selmecre menve a bányászati 

 akadémiára iratkozott be. Ennek elvégzése után 1900-ban megszerezte a 

 bányamérnöki oklevelet. Önkéntesi évének befejezése után Selmecbányán szol- 

 gált a bányászat különböző ágánál mint gyakornok, tisztjelölt és segéd- 

 mérnök, ez utóbbi minőségben bányaművezetője volt a Selmecbányái ma- 

 gyar kir. Miksaaknának. Időközben Cséti Ottó tanár mellé tanársegédnek is be 

 volt osztva. Selmecről, a pénzügyminiszternek ama kellőleg nem méltányolható 

 intézkedéséből kifolyólag, hogy évenként két fiatal bányamérnököt további ki- 

 képzés céljából két évre beosztat Budapestre a m. kir. Földtani Intézethez, 

 Eeguly Jenő is fölkerült 1903 januárius 31-én. Itt azonban nem két évig, ha- 

 nem 1904 július 23-án bekövetkezett súlyos betegsége miatt, két és félévig, 

 1905 okt. 31-ig volt kiküldetésben. Budapesten tartózkodása idejében egyetemi 

 előadásainkat látogatta s résztvett az egyetemen rendezett kirándulásainkban. 

 A nyári szünidőben pedig a Földtani Intézet fölvételeiben vett részt, eleinte 

 Erdélyben, majd később Gömörben Rozsnyó környékén. 1904 július 23-án a 

 fölvételek közben súlyosan megbetegedett s valószínűleg erre a betegségére ve- 

 zethető vissza az 1907 június 13-án agyhártyagyuladás következtében bekövet- 

 kezett korai halála is. Budapestre kerülve, 1903 okt. 14-én nősült meg, nőül ve- 

 vén volt főnökének Martint István főbányatanácsosnak kedves leányát. 1903-ban 

 lépett be társulatunk rendes tagjai közé. 1905 őszén Verespatakra lett áthelyezve 

 s a bányamérnökség vezetésével megbízva. Mielőtt azonban geológiai tapasz- 

 talatait értékesíthette volna, elhunyt fiatalon, 31 éves korában. A Földtani 

 Intézet évi jelentéseiben három dolgozata jelent meg nyári fölvételeiről. Az első 

 1904-ben, «Nagykő (Volovec) déli lejtője Betlér és Rozsnyó között.* (A m. kir. 

 Földtani Intézet Évi Jelentése 1903-ról.) 



"A Volovec déli lejtője Veszverés és Betlér között. » (Földt. Int. Évi 

 Jelentés 1904-re) 1905. 



«A Szepes-gömöri Érchegység Nagyveszverés és Krasznahorkaváralja kö- 

 zötti szakaszának geológiai viszonvai.» (Föld. Int. Évi Jelentés 1905-re) 1900. 



Elvesztette társulatunk vagyonának hűséges kezelőjét ifj. Grexa János 

 pénztárosunk személyében, 1907 március 23-án. Hosszas betegség vetett véget 

 még aránylag fiatal életének Cirkvenicán. Szerető családja, kívánsága szerint, 

 szülővárosában, Rozsnyón, temettette el március 27-én. Utódja a pénztárosi 

 székben és hivatalában Ascher Antal műegyetemi quaestor lett, ki az április 

 3-iki választmányi ülésben választatott meg. 



