A TALAJEI.MÁLLÁSRÓL ÉS AZ ÁSVÁNYTANI TALAJELKMZÉS HASZNOSSÁGÁRÓL. Í83 



nem lehet. De minden ásványt kis mértékben a víz, vagy szénsavas 

 víz fölold. Ezt Daubrée, Menier és mások tapasztalatai bizonyítják. Ha 

 az oldás az ásványi vegyület egész molekulájára kiterjed, akkor a vissza- 

 maradt ásvány ép annyira tiszta el nem változott ásvány, mint az ol- 

 dás előtt volt. Ezt bizonyítja többi között a salétromsavval oldott talaj 

 ásványi elemzése. Tekintve azt, bogy a talajkészítményekben mind 

 ilyen ép ásványokat találtak, továbbá tekintve azt, hogy az oldhatat- 

 lanoknak minősített ásványok is kis mértékben vízben oldódnak, Delage 

 és Lagatu a talaj chemiai elmállását akként magyarázzák, hogy a 

 talaj alkotó ásványok kis mennyisége a talajvízben föloldódik és mivel 

 Schlösing-Fils tapasztalatai alapján ez az oldás kémiai egyensúlyon 

 alapszik, ha az oldatokból bizonyos anyagok kiválnak, vagy az oldat 

 fölhigul, újabb mennyiségek oldatnak föl. Az így képződött oldatok 

 azután vagy közvetet lenül táplálják a növényeket, vagy kémiai átalakulá- 

 sok folytán egy részük az oldatokból kiválik. E közben új vegyületek 

 keletkeznek, melyek különösen a kolloid agyag alumínium, vas- és kova- 

 savban dús, eddig közelebbről nem ismert vegyületei, de semmi- 

 esetre sem az ásványtanból ismert Kaolin. 1 Ezek az oldatok és új 

 vegyületek táplálják a gazdasági növényeket, az ásványi szemecskék 

 csak az oldáshoz szükséges nyers anyagot szolgáltatják. 



A talaj elmállás ez új elméletét a Társulat mineralogus és geológus 

 tagjai nálamnál hivatottabban bírálhatják meg; az eljárásra nézve azon- 

 ban megjegyzem, miszerint a talajok megismerését illetőleg érdemes, hogy 

 felkaroljuk. Mert miként szerzőik is kidomborítják, ez a mineralogia 

 elemzés hamarosan tájékoztat a talajok kőzettani eredetéről 

 és nyers tápanyaggazdagságáról. A mineralógiai elemzés előnye, 

 hogy a talajt alkotó ásványokat hamar fölismeri s ezzel egyszersmind 

 rá mutat arra is, hogy minő elemi alkotórészek alkotják a talajt. 

 E tekintetben a kémiai elemzést olyan adatokkal egészíti ki, melyeket 

 a kémiai elemzés ma figyelmen kívül hagy. 



De a mineralógiai elemzés csak minőleges természetű. Már az 

 ásványszilánkok megszámlálása is nagyon fáradságos és sokszor lehe- 

 tetlen, annál kevésbbé keresztülvihető az ásványok súly szerint való 

 mennyiségének megállapítása. A mineralógiai elemzés nem is ad felvilá- 

 gosítást a talaj összes alkotó részeiről. így pl. a talaj alkotásában sze- 

 replő szerves anyagok, a talajoldatok és gázok és végre a talajban 

 lévő alaktalan képződmények, melyek nem ásványok és nagyrészt 

 az u. n. kolloid agyagot alkotják, a mineralógiai elemzés munkakörén 



1 Erre vonatkozólag megemlítem, hogy dr. Böckh H. Geológiájában szintén 

 élesen megkülönbözteti az agyagképződést a kaolinosodástól és rámutat nemcsak az 

 eredet, de a képződmény különbözőségére is. (Lásd I. köt. 3í29. és 373. lap). 



