ISMERTETÉSEK. 



(1.) Dr. Kadic Ottokár: Mesocetus hungaricus Kadié, egy új 

 balaenoptericla-faj a borbolyai miocén-réteg ékből 1 (há- 

 rom táblával és 70 szövegábrával). A magyar királyi földtani inté- 

 zet Évkönyvének XVI. kötete, 2. füzete, Budapest lí!07, 20—86 

 oldalain. 



A földkerekség egyik legrégibb s legteljesebb csbálna-csontvázának tudo- 

 mányos leírását tartalmazza a szóbanforgó munka. A borbolyai ó'sbálna a 

 budapesti állami földtani intézet múzeumának a dísze, melyhez fogható, 

 mutatós őscsontváz eddigelé több nincs hazánkban. Csaknem egy évtizede már, 

 hogy a sopronvármegyei kis község téglavetőjében a ritka csontvázra rábuk- 

 kanták s csaknem öt esztendeje, hogy a töredezett csontok művésziesen re- 

 konstruálva a földtani intézet múzeumát díszítik s hogy az ösállat tudomá- 

 nyos feldolgozása mégis csak most jelenik meg, ez legjobban mutatja a szerző 

 komoly alaposságát. Ha a vaskos tanulmányt végig lapozgatjuk, úgy annak 

 minden sorából komoly tudományos készültség s aprólékos, körültekintő gon- 

 dosság tükröződik vissza. A bevezető a borbolyai ó'sbálna fölfedezésének a tör- 

 ténetét és a csontváz kikészítését s összeállítását tárgyalja, majd Borbolya 

 vidékének földtani viszonyait ösmerteti. Az agyagrétegeknek az a része, mely- 

 ből az ó'sbálna kikerült, a felsőmediterrán emeletnek az aljához tartozik, az 

 osztrák geológusok grundi szintjéhez, a mi nyugateurópaiasan mondva a kö- 

 zépső miocén-emeletnek felel meg. A csontváz közelében talált csigák és 

 kagylók közepes mélységű tengeri lerakodásokra utalnak, a mit a finom iszap- 

 ból leülepedett agyagrétegek is mutatnak. Kisebbszerű tengeröböl lehetett egy- 

 kor az a tájék, melynek 220 méter tengerszínfölötti fekvésű szakadékából a 

 ritka csontváz napfényre került. 



A munka főrésze a csontváz egyes részeinek a leírását tartalmazza. 

 A hetedfél méter hosszaságú emlősnek a koponyája csaknem telje- 

 sen megmaradt és 1 méter 85 centiméter hosszaságú. Nyakszirt-csontjá- 

 ból azonban hiányzik egy darab és pedig az alapi részlet, a mi valószínűleg 

 a kiásatáskor veszett el. A nyakszirtpikkely bár megvan, de nagyon össze- 



1 Hjen érdekes magyar különlegességnek leírásáréi szóló munka címlapján 

 különösen sérti a szemet az, hogy mikor csakis egyedid a Mesocetus hungaricus 

 van a munkában leírva a szerző mégis külön megmagyarázza . . . , hogy ez egy 

 ívj balaenopterida-faj. Ez ;t germanizmus fölösleges. Szo-I;. 



