252 Dl KOCH ANTAL 



1900-ban egy vékony réteget találtam, mely mogyoró-tyúktojás nagyságú 

 szögletes trachytdaraboktól breccsiás szerkezetű. A kőzet szabad szemre 

 sűrűn kiválott fehér kaolinos földpátkristálykáktól középporphyros, de 

 van aprószemecskés is közöttük. Alapanyaga halvány kékeszöld kőveló- 

 formára el van változva. A kaolinos földpátokon kívül azonban sötétebb 

 zöld, oszlopos metszetek is mutatkoznak, melyek teljesen elváltozott 

 amphibolnak tekinthetők. Quarcszemecskéket kézi nagyítóval vizsgálva 

 sem tudtam találni, valamint biotit vagy magnetit fekete pettyei sem 

 láthatók. Mikroskópium alatt az alapanyag szürkés, átlátszatlan. 



A földpátok legnagyobbrészt űrt hagytak hátra, mert a kaolin ki- 

 porlódott. Egynéhány zöldföld- vagy delessitből álló oszlopmetszet a 

 prseexistált amphiboltól származhatott. De vannak a sötét alapanyagban 

 gyérebben elszórva apró, szabályos épnégyszögű átlátszó metszetek is, 

 melyek derékszöges hasadásokat mutatnak és apró zárványokat is tar- 

 talmaznak. Ezek keresztezett nikólok között élénk tarka mozaik képét 

 mutatják, vagyis aprószeműek, tehát nem egységes kristálykák. Legvaló- 

 színűbbnek tartom, hogy erősen repedezett sanidinek. Az apió porphyros 

 kőzet hasonló a mikroszkópium alatt. Ezekből kitetszik, hogy a kőzet 

 semmiesetre sem lehet quarctrachyt, hanem valószínűen trachyt, de 

 andesites külemmel. Ilyeneknek találta dr. Hofmann K. is a budakeszi 

 és budaeőrsi példányokat. 



2- szór. Szabó JózsefíőI a Nagy-Svábhegy keleti oldalára fölhúzódó 

 egyik mélyútban megfigyelt trachyttufa előfordulás alig lehet más, miut 

 tőlem a Diana-út bevágódott elején észlelt kitűnő föltárás, melyre 

 Ferenc öcsém, predagogiumi tanár figyelmeztetett évekkel ezelőtt. Az 1 . 

 szám alatt mellékelt szelvény magyarázatakép következőket mondhatom. 



Mindjárt az útnak elején, a diluviális takaró két omlásával [O í és O s ) 

 megszakítva, a fehér trachyttufa két (I. és II. sz.) kb. 10 és 6 cm.-nvi 

 rétegcséjét láthatjuk, utólagos lecsuszamlás következtében erősen össze- 

 gyűrődött, piszkossárga agyagmárga (1, 2) közé települve. Az alsó meg- 

 szakadt és összegyűrt tufarétegcse alatt kékesszürke, vékonypalás, le- 

 mezes agyagmárga (3. sz.) következik, a dr. Lőrenthey I.-től kimutatott 

 pteropoda iValvatella) lenyomataival telve (Pteropodásmárga). 



A szelvény közepe táján a fölső tufarétegecske is meg van sza- 

 kadva, majd 3 vékonyabb rétegesére oszlik, melyek újra egyesülnek. 

 A három rétegese között, de fölöttük és alattuk is, barnássárga, sósavval 

 nem pezsgő, lemezes agyagpala van, telve a Meletta crenata Heckel 

 pikkelyeivel (Meletta-pala), és gyakran kénsárga, vasokker porral bevonva, 



jelenség a Kárpátok melettás paláin is gyakran mutatkozik. Alatta 

 egy darabon, a pteropodás agyagmárga közé még két vékonyabb trachyt- 

 tufa rétegese (III. és IV.) ékelődik, a ITj-gyel jelölt vetődési vonalig, 

 mely fölött újra a két fölső tufarétegcse folytatódik, és a följebb emel- 



