288 K LIFFA AURÉL 



A megvizsgált kristályok — melyek kivétel nélkül csupán egyszerű 

 kombinációk — kifejlődésüket véve tekintetbe, bárom típusba osztbatók, 

 a szerint, a mint uralkodó alakok gyanánt a hexaeder (100}, az oktaéder 

 {líl} vagy a pentagondodekaéder n (210} lapjai lépnek fel. 



Az I. tipus a hexaeder és oktaéder lapjainak egyforma mértékben 

 való jelenléténél fogva egy középalak, mely a kapott anyagban csupán 

 egy kristálylyal volt képviselve. E kristály (1. az V. sz. tábla 3. és 

 a VI. tábla 7. ábráját) egy-két lap híján csaknem teljesen van kifej- 

 lődve ; átmérője irányában 0*3 cm-t kitevő csekély dimensióinál fogva, 

 majdnem teljesen gömbölyű termetű. Alakját, — eltekintve a habitusát 

 megszabó oktaéder és hexaeder lapjaitól — a következő, nagyságuk sze- 

 rint csoportosított formák adják : 



e n ji c, s d t x 



7r(210}, (Ml), (221), 7r(l20}, -{321), (110), *(241). 



E fölsorolt formák legnagyobb része igen fényes és azért csaknem 

 kivétel nélkül kitűnően reflektálok. Különösen kiemelendő ezek között 

 az oktaéder és a (211) deltoidikositetraéder lapjai, melyeknek tükröző 

 felülete valamennyi forma között a legsimább és legfényesebb. A (211) 

 lapjainak nagysága az oktaéderéhez viszonyítva ugyan jóval kisebb, a 

 mennyiben az oktaéder lapjait gyakran csak egészen keskeny hosszú 

 sávok alakjában szegik be, fényük azonban ennek dacára oly élénk, 

 hogy mindig igen élesen határolt reflexeket adtak. Igen élénk fényük van 

 a — csaknem teljes számmal meglevő — [221} triakisoktaéder lapjainak 

 is, míg a rhombdodekaéder, — mely összesen csak hat lappal van kifej- 

 lődve s hosszabb-rövidebb, igen keskeny csíkokkal tompítja az oktaéder, 

 illetőleg a két pentagondodekaéder éleit — csak halavány elnyúlt 

 reflexeket engedett megkülönböztetni. 



A pentagondodekaéderre áttérve, megemlítendő, hogy mint ural- 

 kodó alak a positivusnak vett ti (210) van kifejlődve, mely mint általában, 

 úgy e lelőhely kristályainak is egy soha nem hiányzó formája. Lapjai 

 kivétel nélkül igen fényesek és ezért igen élesen határolt reflexeket 

 eredményeztek. 



A negatív formák között jelen vannak a tt(12ü) negatívnak vett 

 pentagondodekaéder és a 7r(241} negatív dyakisdodekaéder. 



A >r(l20) pentagondodekaéder két igen jól kifejlődőit lappal van 

 képviselve, csakhogy mind a kettőnek a felülete érdes s így reflexük 

 alig kivehető. E formának ezt a tulajdonságát megemlítik : Schmidt 

 Sándor, 1 Goldschmidt és Philipp'- valamint Mauiutz Béla is, :; a mi ez 



i MI 1 • J SÁNDOK : l. C. 

 - I/OLD8CHMIDT V. és PHILIPP H.: I. C. 386. I. 



:{ Mai iutz P.ki.a : l. e. 361. 1. és Zeitsch. f. Kryst. 39. köt. 359—360. 1. 



