ALMÁSSZELISTYE ÉRCTERMŐ VIDÉKE HUNYAD VÁRMEGYÉBEN. 299 



és Csiklovabánya vidékén a CoTTA-féle banatitek, melyek részint quarcos 

 dioritek, részint andesitszerű granodioritek, a kréta időszaki meszeket 

 törik át. Folytatásukat a PojánaKuszkában Schafaezik Ferenc dr. mű- 

 egyetemi tanár az 1901. és 1902. években találta meg, 1 s kitörésüket a 

 felső-krétakorba teszi. A Bibarhegységben nagyon hasonló kőzeteket 

 tanulmányozott több éven át Szádeczky Gyula dr. egyetemi tanár, s 

 legutóbbi munkájában 2 ahhoz az eredményhez jut, hogy a telér kőzetek- 

 nek két sorozata: a közönséges diorit-porphyrit és a mikro- 

 diorit-porphyrit szoros összefüggésben van nemcsak egymással, 

 hanem a savanyúbb tagok révén a központi dacogranit tömegével 

 is. Mindezek felnyomulását az alsókréta utáni időkbe helyezi. Rozlozs- 

 nik Pál azt találta, 3 hogy a Biharhegység déli részén a granodioritos 

 sor kőzetei a felső krétarétegeket is áttörték, s így tehát fiatalabbak 

 ezeknél a rétegeknél. 



A Maros-Kőrös közötti észleleteimből annyit mondhatok, hogy a 

 felvácai Magurán úgy a granodiorit, mint a quarcos diorit-porfirit a 

 középkréta meszeket áttörte, s ezeket kristályos meszekké változtatva, 

 bennük gránát kristályokkal együtt siderítet, s mágnesvasat rakott le, 

 amikre a szabadságharc előtt a Vurtopfli, La Mujeri stb. helyeken 

 bányászkodtak íp. 



Almásszelistyén a granodioritos sor kőzeteinek csak az a fajtája 

 van meg, melyet Piozlozsnik barátom quarctartalmú biotitos 

 augitos diorit-porfiritnek határozott meg, s melyet röviden 

 quarcos dioritnak (quarcos Monzonit) nevezek. Ez vékony telérekben 

 töri át úgy a diabast, mint a quarcos porfirt, s kitörését több helyütt 

 ércesedés is kiséri. 



Ha most még visszapillantunk a fölsorolt kőzetekre, úgy föltűnik 

 hogy Almásszelistye környéke igen változatos képet nyújt. Bár e terü- 

 leten üledéknek nyoma sincs, a szomszédos vidékek szedimentumainak 

 tanulmányozásából annyi mégis kitűnik, hogy a szóbanforgó kőzetek 

 kitörése az alsótriaszban a diabasokkal kezdődött, s a felsőkrétában a 

 quarcos dioritekkel végződött. A harmadidőszaki andesiteknek s dacitok- 

 nak, melyek a Maros-Kőrös közének egyéb helyein gazdag változatos- 

 ságban sorakoznak, Almásszelistyén nyomát sem találjuk. 



1 Schafarzik Ferenc dr. : Furdia és Nérnet-Gladna környékének geológiai 

 viszonyai; 1901. évi jelentés 100. old.; Román-Gladna környéke. Földtani intézet 

 1902. évi jelentése 92. oldalon. 



2 Szádeczky Gyula dr. : A Szárazvölgy geológiája Rézbánya vidékén. Múzeumi 

 Füzetek I. köt., 1906, Kolozsvár, 50 — 73. oldalakon. 



3 Rozlozsnik Pál: A Biharkegység déli részének geológiai viszonyai, A in. 

 k. földtani intézet 1906. évi Jelentésének 70, 77. oldalain. 



