A NAPTÓL FÖLMELEGEDŐ SZOVÁTAI KONYHASÓS TAVAK. 319 



nélküli romboló munkáját akkor, ha bejárva a Sóközét, lépésről-lépésre 

 szemügyre vesszük az agyagos oldalak friss süppedéseit és omlásait. 



Ugyancsak 1904-ben augusztus 9-én ismét volt alkalmam Szovátán 

 megfordulhatni. Ezt az alkalmat újabb vízmerítésre használtam föl, s 

 ezeket a próbákat szintén dr. Emszt Kálmán kir. vegyész úr volt szíves 

 megvizsgálni, még pedig a következő eredménynyel : 



1 liter vízben volt : 



Látjuk tehát, hogy a fürdőévadban, mikor már kb. 6 hét óta fü- 

 rödtek a tavakban és ennek következtében a tavak fölszini vízrétegét 

 fölkavarták, a Medve-tó fölszínének a vize sokkal sósabb. Ezzel kapcso- 

 latban több sót lehetett a Sóspatak lefolyásában is kimutatni. 



A szovátai sóstavak geológiai nmltja, jelene és jövője. 



A mióta a Hargitta DNy-i szegélyén a mediterrán sóformációnak 

 egyes foszlányai, nevezetesen a parajdi és a szovátai kősótömzsök a fel- 

 színre nyomultak, azóta a sónak legnagyobb ellensége, az édesvíz szakadat- 

 lanul ostromolja a sziklasó bástyáit. A víz részint a külszínen erodálva, 

 részint pedig a hol a védő agyagtakarón léket bírt ütni, magába a só- 

 testbe is behatolt és kilúgozva pusztította annak tömegét. Ez utóbbi utón 

 földalatti üregek keletkeztek, melyek beomlása következtében töbrök, 

 majd pedig, ha ezeknek az alja agyaggal beiszapolódott, tavak kelet- 

 keztek. Egy ilyen sóstó a medrébe kibukkanó sósziklák feloldása után, 

 kivált ha állandó lefolyása is volt, idővel olyan, agyaggal kibélelt me- 

 dencévé változik, melyben a víz mint édesvíz maradhat meg. Ilyenek az 

 Edes-tó és a Kigyós-tó. Mindkettő kétségkívül a sótest hátán fekszik. 



