320 D.f SCHAFARZIK FERENC 



Ezeknek a tavaknak, mint ezt a már felényire redukált Kigyós-tavon- 

 láthatjuk, beiszapolás útján teljes föltöltetés a jövendő sorsuk. 



Nyilvánvaló dolog, hogy e sorsot idővel a mai Magyarosi- ós a 

 Medve-tó sem fogják elkerülhetni, addig azonban még igen hosszú idő 

 fog elmúlni, mert e tavak mai mélyedményei csak abban az esetben 

 telhetnének meg édesvízzel, ha majd a vizök színe fölött lévő valamennyi 

 só teljesen föl lesz oldva. De eme, csak a messze jövőben bekövetkezendő, 

 enyészeten kívül még több más közelebb eső körülmény is fenyegetheti 

 tavainkat, s főleg az egész szovátai sóvidék mai kincsét, a Medve-tavat. 

 Ezeket az eseteket a következő pontokban igyekszem megvilágítani. 



a) Leosapoltatás völgyerózió által. Ha a Magyarosi, a Medve-, a 

 Zöld- és a Vörös tó láncolata magára hagyatnék, akkor a rajtok keresztül 

 a Sósárokba lefolyó víz idővel annyira kimélyítené a medrét és annyira 

 átvágná az egyes tavak duzzasztó gátjait, hogy csakhamar rendes völgyület 

 foglalná ismét el a mostani tavak helyét. A lefolyó víznek e törekvését 

 azonban nagyon könnyen ellensúlyozhatjuk, mesterségesen az illető 

 gátak föltöltésével és jókarban tartásával. 



h) A tavai; törmelékkel való feltöltődése. Kendes körülmények 

 között kis vízü az a két csermély, mely a Cseresnyés felől a Medve-tóba 

 ömlik, de felhőszakadáskor rakoncátlan ár gyanánt ontja mind a kettő 

 zavaros, törmelékkel telt vizét a tó E-i végébe. Tavaly történt ugyanis, 

 hogy nemcsak az Aranybánya-patak, hanem a Kőrös-Toplicáé is valósá- 

 gos kis deltát épített a tóba, egyetlen egy fölhőszakadás alkalmával. 

 Hasonló esetekben a zavaros víztől, vagyis jobban mondva a finomabb 

 iszaptól nem igen fogjuk megvédhetni a tavat soha. De az andesit kon- 

 glomerátum durva törmelékétől megszabadítani a lerohanó árt nemcsak, 

 hogy hatalmunkban van, hanem kötelességük is. Ezt pedig igen köny- 

 nyen elérhetjük azzal, hogy kivált a nevezett patakok alsó szur- 



dokszerű szakaszaiban - egy-két vagy a szükséghez mérten több 

 harántfalat építünk be, miáltal e falak mögött leülepedésre kényszerítjük 

 a vízzel lesodort kőtörmelék köves részeit. Ezekből az iszapfogókból 

 azután könnyen távolíthatjuk el a kőtörmeléket, amivel elejét vehet- 

 jük a tónak idő előtt való föltöltődésének. 



c) Ujabb töbrök képződése és a tónak lecsapolása a sótesten kr- 

 resztül. A Medve-tó keletkezése előtti időben egybehangzó elbeszélések 

 nyomán a Cseresnyés oldali árkok vize a Pálné bányája táján tűnt el 

 ;i sótestben, melyből azután újból csak a Zoltán-hegy D-i oldalán, a 

 Szakadék tövében mint erős forrás jutott napfényre. Az eltűnés helye 

 akkoriban tetemesen a mai tószin alatt létezhetett, tehát kb. 475 — 480 

 méter t. sz. f. magasságban. A túloldali forrás fakadási helye pedig 

 alighanem a mostani gyengébb források nívójában feküdhetett, azaz kb. 

 í-»'> 1 l?62 méter magasságban. Ebből az következik, hogy a Pálné oldala- 



