A HONTVÁRMEGYEI BÚRPATAK VÖLGYÉNEK ÁSVÁNYOS FORRÁSAI. 325 



A részben alJuvium borította diluviurai forrásmészkő kiterjedése 

 elég nagy. Néha, főként a Szántó község feletti magaslatról, az óriási 

 cipóalakú forrásdombok egymáshoz sorozódó maradványait is látni lehet 

 még. A Búrpatak jobb oldala a malom táján a bal parttal egykor össze- 

 függésben volt. Nagyobb forráslerakodás zárta el egykor itten a völgyet. 

 Lehet, hogy a megduzzadt víz tört magának erre utat. de nem lehetetlen 

 az sem. hogy az egykori, itten felbugyogó ásványos vizű forrás beépü- 

 lése után, a megfeszült szénsavgáz robbantotta szét a forrásmészkődomb 

 e részét. Az itteni forrásmész igen kemény, réteges és aragonitszerű. 



Szarmáti emeld. 



Bori községtől ÉK-re a Litásihegy ÉNy-i aljában, a « Nagyerdőnek » 

 vagy «Disznóároknak» nevezett mélyedésben és pedig a bal oldalon, 

 szennyes-sárgás fehér igen vékony levelekben elváló diatomapellit van 

 feltárva. 



Dr. Pantocsek József ennek a pellitnek bacillaria telepét is meg- 

 vizsgálta. A bacillariákból azt következteti, hogy e lerakódás szarmáti 

 korú. A tömegesen szereplő pompás alakok valószínűleg meleg vízben 

 éltek, mely azonban kissé sós is lehetett. Erre vall dr. Pantocsek szerint 

 az igen szép Nüzschia spectabilis (Ehrb.) Grun. A sok alakból a Stau- 

 rosira Harrisonii var. amphiteatrus Grun., a Surirellá Clematis Grun., 

 Cymbella Sturii Grun., Navicula Haueri Grun. stb. tömegesen található. 



Településére nézve tény az, hogy a kis föltárás a későbben leírandó 

 fehér tufás márga fölött, azaz magasabban, a diluviális agyag és homok 

 alatt fekszik. Legfölső részében falevéllenyomatok nyomait is látni. 

 Valószínű, hogy melegvizű geizirek vízével keveredett elegyes vízben 

 rakodott le. Ilyen melegforrások hajdani létezésének lehet talán tulaj- 

 donítani a sok kövesedett fa egy részét is. 



Magyarad, Szántó község környékén, a diluviális fo írásmészkő 

 alatt, az 1865-ik évi osztrák geológiai átnézetes felvételek szerint F. von 

 Hauer és Ott) mintegy 7*5 km 2 kiterjedésű forrásmészlerakódás van. 

 Hasonló forrásmészkő az 1:144,000 méretű térképen, a Szikincepatak 

 és Garam folyó között Varsány és Yámosladány község között a Siklós- 

 hegy környékén ; Magyarad, Szántótól K-re Egegh és Gyügy között a 

 Selmecpatak völgyének bal oldalán van kitűntetve. Én csak a magyarad- 

 szántói csoportot láttam. E tömött, kemény forrásmészkő többé-kevésbé 

 összefüggő dombvonulatokat alkot. Magyaradnál és Szántó községnél 

 162 m-nél magasabban is látható. A szántói templomtól D-re a ((Cson- 

 kások)) nevű domb tetején kőfejtőket nyitottak e mészkőben. Itt a mész- 

 követ mintegy 0*35 m vastag fekete televényes agyag borítja, mely 

 //67-ral nem pezseg. Ez alatt még vékony mészkőtörmelékes agyag van. 



A kőfejtőkben szintesen fekvő 6 — 30 cm vastag mészkőrétegek a 

 lejtők felé meg vannak törve és mintegy 38 fokkal dőlnek és pedig 



