336 D5 SZONTAGH TAMÁS 



Az itt leírt ásványos vízü források vize az augitos amphibolos an- 

 desittel és triászmészkővel, valamint dolomittal bizonyára érintkezik s 

 miután már előbb szénsavval telíttetett, a kémiai elemzésekben kimu- 

 tatott alkotórészek fölvételét is könnyű megmagyarázni. 



A Búrpatak völgyének ásványos vizei hasonló kémiai összetételökkel 

 hőfokjuk szerint körülbelül három csoportba sorolhatók. 



Az 1-ső csoportba tartozik az I-ső, Vl-ik, YH-ik ós a X.II-ik számú 

 hideg alkális savanyúvíz. A víz hőfoka 11 c — 15° C. Mészkőlerakódás igen 

 kevés — jóformán semmi. 



A 2-ik csoportba a Bori-Szántó közötti réten kitörő négy forrás: 

 térképvázlaton II., III., IV., T-ik számú tartozik. Ezek 17 — 20 C hő- 

 fokú, tehát langyos szénsavas, hidrotionos ásványos vizek, nagyobb szén- 

 savas mészlerakódással. 



A 3-ik csoportba sorolható a VIII., IX., X., XI. számú ásványos- 

 forrásvíz, 20—26 C hőfokkal, sok szénsavval és kénhidrogéngázzal és a 

 legnagyobb szénsavas mészkő kiválasztó képességgel. 



A Xl-ik számú « sósvíz »-nek nevezett forrásvíznek csak azért van 

 alacsonyabb hőfoka, mert mély fekvése folytán a patak és talajvízzel 

 erősen keveredik. 



Valószínűnek tartom, hogy a most fölsorolt 12 ásványos vizű forrás 

 egy vagy legföljebb két víztartóból kapja többfelé szétágazó kürtőkön ós 

 repedéseken vizét. A kémiai és fizikai eltéréseket pedig főként a közön- 

 séges víz különböző mennyiségének hozzájárulása okozza. 



A Bori magaslatokról ÉÉK-felé tekintve, a messzeségben kékesen 

 derengő hegylánc zárja be a látóhatárt. A Selmecbányái hegység ez* 

 A Szunya formás szürke sziklacsúcsa elég jól válik ki az ég sötét kék- 

 ségéből. Munka után vagyok. Szemem a szép hegységen megpihen. A késő 

 őszi komor hangulatú, alkonyodó időben a mulandóság és az elváltozás 

 annyi jelképe környez. Annyi emlék fakad föl lelkemben. 



Felelevenedik egykori tisztelt, szeretett és jóakaró mesterem nagy- 

 becsű emléke is, ki annyi igazi rajongó odaadással kutatta e távoli szép 

 hegykoszorú történetét. 



Az porladozó nemes szíve, munkás élete, kedves egyénisége em- 

 lékének hódolok hálás érzéssel én is, mikor e szerény pár sorral hozzá- 

 járulok ahhoz a munkához, melylyel tanítványai dicső emlékezetét e 

 helyütt is megkoszorúzzák. 



