348 TIMKÓ IMRE 



elzárta. E munkával a társulat a sárréti érdekeltségben azt a reményt 

 keltette, hogy a lápterület most már csakhamar művelhető lesz. Azonban 

 e remény csak évtizedek múlva valósult meg. A Sárrétbe több ízben 

 betörő árvizek és belvizek ugyanis annak lecsapolását fölötte késlel- 

 tették; a társulat pedig árvédelmi műveinek fejlesztésével teljesen el 

 lévén foglalva, egyidejűleg a Sárrétbe jutó belvizek levezetéséről nem 

 gondoskodott. Csakhamar belátták azt is, hogy a Nagysárrétet nemcsak 

 a Berettyón, hanem a Kalló éren lefolyásra kerülő nyirségi vizek kiön- 

 tései ellen is meg kell védeni. Ezt úgy érték el, hogy a Kalló eret 

 Derecske alatt eltöltötték s a nyiri vizeket a Kalló csatornával fölfogva, 

 a Sárréttől elzárták s azt Csiffnél az említtte csatorna segítségével a 

 Berettyóba vezették. Ezek után a belvizek levezetésének ideje követ- 

 kezett el. Igaz ugyan, hogy a tulaj donképeni Sárréten belvíz alig kelet- 

 kezik, mert a lehullott csapadékot a lápterület kotus talaja teljesen 

 elissza. A lápmedence peremén azonban, hol kötöttebb talajok vannak, 

 különösen csapadékdúsabb időkben, a belvíz összegyűl és a Sárrét felé 

 nyomul. Ennek elhárítására a társulat több belvíz levezető csatornát 

 létesített, melyekkel a Nagysárrétről a belvizeket teljesen elvezette. 

 E munkálatainál figyelmét az sem kerülte el, hogy tekintve a Sárrét 

 medenceszerű fekvését, onnan a belvizek és a betörhető árvizek könnyen 

 levezethetők legyenek, még pedig természetes úton és rövid idő alatt. 

 A teknőalakú medencében ugyanis — dacára a talaj nagy vízátbocsátó 

 képességének — egymásután következő nedves esztendők csapadékai a 

 talajvíz állására károsan hathatnak vissza ; továbbá a medencében a 

 víznek előbb bizonyos magasságot kell elérnie, hogy abból kifolyhasson. 

 A medence belvize levonulásának útját azonban eddig a Bucsánál levő 

 Ördögsziget zárta el. 



Az ármentesítés és belvízrendezéssel teljesen megváltozott a Sárrét 

 régi vízrajzi képe s ezzel kapcsolatban talajkialakulásában is új periódus 

 indult meg, mely a vízborította — majd itt-ott rövid ideig száraz — idő- 

 szaktól teljesen elütő talajviszonyokat hozott létre. A legnagyobb hévvel 

 indult meg a sárréti lápon a mezőgazdálkodás is. Számos puszta, tanya 

 népesíti be ma nagykiterjedésű szántóföldekkel az egykori beláthatatlan 

 mocsárvilágot. És hol azelőtt a nádasok útvesztőiben csupán a halászok 

 és pákászok közlekedtek keskeny sajkájukkal, ott ma termőföldeket szel 

 át a vasút és számos közút. 



A Sárrét egykori vízrajzi viszonyai ép oly szoros kapcsolatban 

 vannak talajviszonyaival, mint a végrehajtott szabályozás a láp talajának 

 jövőbeni kialakulásával. Végeredményében tehát lápunk talajainak kelet- 

 kezése, átalakulásának folyamata tüzetesebb agrogeologiai vizsgálódás tár- 

 gyává téve megismertet arról, hogy milyen volt, milyenek ma lápunk talaj- 

 viszonyai s minő jövőnek néz eleibe az azon megindult mezőgazdálkodás. 



