350 TIMKÓ IMRE 



Bison priscus, Boj. koponyatöredéke, jobb- és baloldali állkapcsa, hát- 

 csigolyája, keresztcsontja, balkarcsontja és lábközépcsontja, melyek a 

 Földtani Intézet múzeumában vannak. 



Ezen a diluvialis részletcsoporton indult meg a lápképződés, tőze- 

 get hozva létre medenceszerűleg lesülyedt területen ott, hol állandó 

 volt a tespedő víz, agyagos területeket pedig annak peremén, hova csak 

 az időszaki árvizek jutottak. 



Alföldünk száraz klímájának hatása következtében e belvizek hova- 

 tovább mind jobban besürüsödtek, kellő időben és gyorsabb lefolyásukat 

 akadályozta a vízfolyásokból kifuvott anyagból felépített parti düne. 

 Miután pedig a helyben lehullott, továbbá a más helyről odakerült 

 csapadékvizek éppen az állandóan vízzel borított lápmedence szélein 

 nyáron át elpárologtak, a partokon sós területek származtak. 



A sós területek a láp visszahúzódásának arányában növekednek. 

 Ezzel a talaj átalakuló processzussal egyszersmind belejutunk az alluvialis 

 hatások korszakába, mikor is lépmedencénk peremén a lösztáblák övével 

 kontaktusban a szikes agyag öve alakul ki, a lépmedence állandóan vízzel 

 borított mélyedményeiben pedig a tőzegképződés indul meg és halad 

 előre. Az alluvialis idősebb képződmény az egész medencében sárga agyag. 



Ez a képződmény részben a környi löszterületek átmosásából 

 részben az állandóan lehulló pornak vízben való leülepedése és föl- 

 halmozódásából eredt. A fúró aránylag csekély mélységből fölhozza ezt 

 a képződményt úgy a tőzeóg all, mint a réti fekete tőzeges agyag, végül 

 a szikes hátak szürke és fehéres kötött székes agyagos vályogja és agyagja 

 alól is. 



Ez a vízrekesztő talajréteg okozója a talaj elégtelen, azaz hiányos 

 kilúgozásának is, minek következménye a vizben oldható sóknak a talaj- 

 ban való fölszaporodása. 



Ha e talajféleséget homok helyettesítené, akkor az alkáliáknak és 

 földfémeknek vízben oldható sói nem szaporodhatnának föl a talajban, 

 mert a lehulló csapadék átszüremkedve a talajon, kilúgozná azokat onnan. 



Nézzük ezek után tüzetesebben a Sárrét talaj fajtáinak eloszlását a 

 Berettyó és Sebeskörös lápmedencéjében. 



Az alluvialis hatások a lápmedencében, mint már említem, tőzeg- 

 felhalmozódást eredményeztek. A tőzeges, vagy a mint itt nevezik, kotus- 

 terület a Sebeskörös Sárrétjén Kornádi, Csökmő, Vésztő, Okány és Zsa- 

 dány községek között van. Legszélesebb a tőzeggel telt medence Csökmő 

 és "kány községek között, tehát annak nyugati végződésénél, kelet- 

 felé ellenben fokozatosan elszükül és Ugra határában végződik a Nagy- 

 tóti major és Peszere-puszta között. Ezen a kotus-területen fut végig 



nyugati irányban körülbelül 20 km hosszban a Sebeskörös új csator- 

 láaotl medre; továbbá ennek jobbpartján a Nagyfok- csatorna 14 km 



