356 TIMKÓ IMRE 



altalaj. A rétség sótartalmú vize beleivódik a lösz lyukacsos anyagába. 

 A nyári száraz időszak beálltával a száraz szelek és az insolátió együttes 

 hatása alatt a sóstalaj nedvessége a felszínre szívódik. A párolgási vesz- 

 teség pótlására fölhúzódik a lösz hajszálcsövein az altalaj sós vize is s 

 a só a víz elpárolgása után megszilárdul, a talaj felső rétegének sótartalma 

 nagyon felszaporodik. Az e helyen fölhalmozódó sók azonban a meszes 

 löszrétegen való fölszívódásuk közben elváltoznak. A rétség vizében alká- 

 liák és földfémek kénsavas és humuszsavas sói voltak feloldva. A mint 

 a sósoldat a talaj lyukacsaiban fölfelé mozog, útközben a talajlégből 

 szénsavat nyel el, e szénsavtartalma segélyével pedig a löszből szénsavas 

 meszet old ki ; az oldatban tehát szénsav és szénsavas mész van. 



Ez a szénsavas mész azután különböző vegyi folyamatok és átala- 

 kulásoknak lesz okozója, mely végeredményben a szénsavas alkáliák 

 képződéséhez vezet, hogy pedig ezek mily károsan hatnak a talaj fizikai 

 tulajdonságaira, az közismert dolog. 



Sárrétünk közelében annak közvetlen peremén érdekes jelenséggel 

 találkozunk még, mely úgy földrajzi, mint agrogeologiai szempontból külö- 

 nösebb figyelmet érdemel. A kotus talaj zónán kívül ugyanis főleg a mai 

 szikes területen számtalan gyenge ívben hajló elnyúló halmot láthatunk, 

 melyek között azokkal párhuzamosan haladó laposok vannak. E halmok 

 itt-ott teljesen összefüggő, hosszan elnyúló hátat adnak, legtöbbször 

 azonban meg-megszakítottak, rövidek, rendetlen irányt követnek ; néha pedig 

 egészen egyedül mint halmok elkülönítve emelkednek ki a hatalmas sík- 

 ságból. Ez utóbbiak mint kunhalmok ismeretesek és számuk igen jelen- 

 tékeny. Keletkezésükről e hátak és halmoknak sok kalandos teória látott 

 napvilágot. Helyes nyomon haladva először dr. Szabó József magyarázta 

 származásukat; egész genezisüket, szerkezeti viszonyaikat pedig alaposan 

 dr. Cholnoky Jenő világította meg: « A Tiszameder hely változásai » című 1 

 munkájában. Cholnoky e képződményeket parti düne névvel jelöli. 

 Ismerteti őket a Tisza alföldi szakaszának egész hosszából, tüzetesebben 

 pedig a Tiszafüred és Kunhegyes közötti középszakaszáról. 



Én e képződményeket úgy a Berettyó, mint a Sebeskörös Sárrétje 

 vidékén szintén fölleltem. Szabályosságuk e parti dünéknek nem oly 

 szembetűnő itt. mint pl a tiszarofti, kunhegyesi és tiszafüredi csopor- 

 toknak, mert itt e gerincek irányában és hajlásában sokszor nagy zavar 

 uralkodik. Egyeznek azonban amazokkal, keletkezésük és talajszerkezeti 

 viszonyaikban. A mint amazok a Tisza mai és régi medrei mentén, — 

 mely utóbbiak, mint erek, morotvák, laposok maradtak meg. hirdetvén 

 a Tiszának Alföldünkön való kalandozó vízjárását, — - húzódnak; emezek 



1 i bolnoky Jenő dr.: "A Tiszameder hely változásait. Földr. Közi. 1907. IX. 



és X-ik in 



