ADATOK HAZAI SÍKLÁPJAINK AGROGEOLOGIÁJÁHOZ. 359' 



lag rövid mezőgazdasági kihasználás után az elszékesedés követke- 

 zik be. 



Ha már most az Ecsedi lápot a Berettyó és Sebeskörös Sárrétjével 

 összehasonlítjuk, a következőket konstatálhatjuk. Mindkét lápterület a 

 Nyírség peremén helyezkedik el : amaz annak ÉK-i, emez DNy-i szélén. 

 Keletkezésükben ugyancsak megtaláljuk az elhelyezkedésükben meg- 

 nyilatkozó hasonlatosságot. Míg az Ecsedi lápot a Kraszna szétterülése 

 eredményezte, addig emezt a Berettyó folyóé. Amott a Szamos föltöltött 

 partja zárja el K-felé a lápmedencét, emitt D felé a Sebeskörösé. Mind- 

 kettőnek árvizei szinte kihatással voltak a lápmedencék vízi viszonyaira. 

 Hasonlóságot találunk továbbá a két lápmedence tőzegan) agában és 

 altalajviszonyaiban is. 



Lényeges különbségek mutatkoznak azonban a lecsapolás módoza- 

 taiban s ebből kifolyólag a lápi talaj kialakulásában és az egyes talaj- 

 típusok eloszlása és területi kiterjedésében. 



Az Ecsedi láp nagy egészében ma is ingóláp. A lápok átalakulá- 

 sának rétláp stádiumában van, melyet még nagy kiterjedésű zsombé- 

 kosok borítanak. A tőzeg-réteg rajta éppen ebből kifolyólag úgy füg- 

 gélyes, mint vízszintes elterjedésben nagyobb méretű. A tőzeg-réteg s 

 annak alapját tevő agyag között a talajvíz van, melybe a tőzeg-réteg 

 alsó része úszik. A talajvíznek a felülethez való közelsége gátolja a láp 

 kiszáradását, védi tüzesetek alkalmával a tőzeg-réteg fenékig való kiégését, 

 egyszersmint azonban a lápon való sikeresebb mezőgazdálkodást lehe- 

 tetlenné teszi. Az ily lápterület réti gazdálkodásra alkalmas kiválóan. 

 A lápmedence parti részeit illetőleg az ecsedi láp K-i partján szeren- 

 csésen alakultak ki a talajviszonyok azzal, hogy tőzegét termékeny 

 Szamos-iszap borította be, Ny-i részén pedig leiszapolt nyírségi homok 

 keveredett a tőzeg közé. Csupán a déli és DNy-i részek azok, melyek 

 legkorábban szabadulván föl a víztől, a bennük lévő tőzeg gyorsan föl- 

 élődött s a visszamaradt agyagtalajon az elszékesedés mind nagyobb 

 arányokat ölt. 



Ezzel ellentétben a Sárrét a láprét állapotában van jelenleg. A le- 

 csapolást oly módon eszközölték, hogy a talajvíz nívóját tetemes mély- 

 ségre szállították le. Úgy a Berettyó és Körös, mint a belvízcsatornák 

 oly mély medrüek és olyan esésüek, hogy a felgyűlt víztömegeket 

 gyorsan s teljes mérvben elvezetni képesek. Ennek köszönheti a Sárrét, 

 hogy lecsapolása nyomában rögtön mezei gazdálkodás vehette rajta kez- 

 detét egész területén. Hogy azonban célirányos volt-e a tökéletes kiszá- 

 rítás, az vita tárgyát képezheti. Nevezetesen példákat ismerünk, melyek 

 azt bizonyítják — minden kétséget kizáró módon — hogy az ily alapos 

 kiszárítás veszedelmeket rejt magában. Hogy csak egyet említsek, a Hany- 

 ságot lecsapoló csatornával pl. fényes eredményt értek el ugyancsak e ló p 



Földtani Közlöny. XXXVUI. köt. 49C8. 25 



