A TŐZEG KK FÜTŐKÉPESSÉGÉRŐL. 361 



tőzegtelepeink még kihasználatlanok. Ennek oka az, hogy a tőzeg fűtő- 

 erejét nem ismerik, vagy ha erről tudomásuk van is, idegenkednek attól 

 a kevés költséget igénylő befektetéstől, mely rövid időn belül meghozná 

 a maga busás kamatait. 



A tőzeg kémiai alkata ugyanúgy, mint a szeneknél, két részből 

 all : organikus anyagokból a mi éghető, és az elégés után visszamaradó 

 részből, hamuból, vagyis anorganikusokból. 



Az organikus rész alkatrészei a szén, hydrogen, oxygen, nitrogén. 



Az anorganikus alkatrészek pedig kovasav (oldható és oldhatlan), 

 vasoxyd, aluminiumoxyd, manganoxyd, calcium és magnesiumoxyd, alkáli 

 fémoxydok t /\' és Na), széndioxyd, kénsav. 



A fűtőképesség meghatározásához szükséges az organikus alkat- 

 részeknek pontos meghatározása. Az organikus anyagok CHO meghatá- 

 rozását a szokott módon végeztem, munkám elején az elégetésre ólom- 

 chromáttal megtöltött csövet, később pedig Prkgl ' előírása szerint készült 

 oxydált rézasbesttel és ólomperoxyddal megtöltött csövet használtam. 

 Az égetőcsöveket kettős kemencébe helyeztem el, a minek nagy előnye, 

 hogy két kísérletet párhuzamosan végezhetünk. Az elégetés folytán ke- 

 letkezett vizet tömény H^SO^el megtöltött Winkler-féle csőben, széndi- 

 oxydot pedig 40 °o-es KOH-á&l megtöltött Geisler-féle elnyelő készülék- 

 ben fogtam fel. 



A kén meghatározását az Eschka-féle módszerrel végeztem, mely 

 módszer szerint a tőzeget magneziumoxyd és nátrium carbonat keveré- 

 kével nyitott tégelyben, borszeszláng felett égetjük el s az elégetés után 

 brómos sósavban oldtam. A leszűrt oldatból a vas leválasztása után a 

 kénsavat J><tCL 2 -de\ a rendes úton határoztam meg. 



A nitrogént Kjeldahl módszere szeiint határoztam meg, melyben 

 1 gr anyagot 530 cc töménykénsavval és ' gr higanyoxyddal addig 

 forraltam jenai üvegből készült lombikban, míg az oldat színtelen vagy 

 teljesen átlátszó nem lett, a reactió befejezte után az oldatot nagyobb 

 lombikba mostam át, a melybe fölös tömény NaOH oldatot adunk. 

 Ez oldatból krb. 100—120 cet destilálunk Vio n H^SO^ba, mely a víz- 

 zel elpárolgó ammoniakot elnyeli s a kénsavat Vio n KOH dal vissza- 

 titráltam. 



A Hamut az égető csövekben a platin csónakban visszamaradó 

 rész lemérése által határoztam meg. 



A nedvességet pedig oly módon, hogy a tőzeget beköszörült dugójú 

 mérőüvegekben 2 órán át 105° C-on hevítettem, s a súly veszteség adja 

 a keresett vízmennyiséget. E kísérleti eredményekből számítottam ki a 

 tőzeg fűtőértékét. 



1 Magy. chemiai folyóirat. 1906. 181. 1. 



