520 d; liffa aurkL 



tájékaira, ott járt a Vezuvon, a Strombolin, ott a Szantorin szigeteken, 

 a hol szembetűnően mutatják hatalmukat vén Földünk endogén erői. 

 Ott leste, kutatta a vulkáni utóhatások, a gázok, gőzök hatását a mű- 

 ködő vulkánokon. 



A legmaradandóbb, legbecsesebb, a mit az eruptivus kőzetek tanul- 

 mányozása közben alkotott, zöldkövesedési elmélete. 



Hazánk nemes érctermőinek túlnyomó része a harmadidőszaki 

 eruptivus kőzetekhez, andezitekhez, dacitokhoz van kötve. 



Ott, a hol ezek ércet rejtenek menükben, sajátságos elváltozás 

 észlelhető rajtuk, mely a legszembetűnőbben abban nyilvánul meg, hogy 

 a kőzetek zöldes színt váltanak, propilitosak, zöldkövesek. 



A zöldkövesedés és a kőzetek érctartalma között oly szembetűnő 

 az összefüggés, hogy Born egyenesen «Saxum metalliferum»-nak, ércet- 

 termő kőzetnek nevezte ezeket a zöldköveket, melyeket ósdi, a régibb 

 vulkános kőzetekre emlékeztető külsejük miatt sokáig régi, paleovulkános 

 kőzeteknek tartottak. 



A selmeci bányászati és erdészeti főiskola, akkor még akadémia, 

 professzora, Pettko János nagyérdemű elődöm volt az, a ki először 

 ismerte föl, hogy itt, Selmec környékén ezek a kőzetek harmadkoriak és 

 megint a selmeci főiskola neveltje, tanítványa, Szabó József az, a ki meg- 

 előzve a külföld tudósait, a propilitok lényegét helyesen értelmezi, a mi- 

 kor már 1873-ban a bécsi világkiállításon közreadott füzetben kimondja, 

 hogy a zöldkő, a propilit «azon módosulat, melyet valamely öregebb tra- 

 chyt-lajon leginkább a kénes és vízpárás exhalációk idéznek elő», vagyis 

 hogy a propilit nem önálló, külön kőzet, hanem bizonyos harmadidő- 

 szaki eruptivus kőzeteknek a vulkáni utóhatások okozta elváltozása. 



Szabó ezzel szembe került Eichthofen báróval és az osztrák és 

 német geológusokkal, kik a propilitot önálló kőzetnek tartották. 



Eosenbusch, a kiváló német petrografus, csak hat évvel később, 

 1879-ben jutott a Szabóéval azonos eredményre. 



Azóta évtizedek multak el és az ellenkező nézetekkel szemben 

 Szabó felfogása ma már általános érvényre jutott. 



íme ez Szabó tudományos munkásságának legszebb eredménye, 

 melyhez azután még sok más becses megfigyelés és eredmény, mint 

 például a földpátok lángkísérleti úton való meghatározása, vagy az 

 Úrvölgyit nevű rézszulfát felfedezése csatlakozik. 



Nemzeti szempontból, a magyarság szempontjából éppen olyan 

 becses, de talán még becsesebb az, a mit a tanítás és a tudomány 

 népszerűsítése érdekében tett és az az önálló gondolkodás, felfogás, mely 

 műveiben, melyek első sorban magyar irányúak, magyar szelleműek, 

 megnyilvánul. 



Tankönyveivel, tanári működésével, magyar szellemben, magyar 



