A LELEPLEZÉSI ÜNNEPÉLY. 523 



indult érdemekben gazdag útjára, . . . «hogy hazája javára gyakorlati- 

 lag alkalmazza a tudomány vívmányait. » Beszédét azzal végezte, hogy . . . 

 «a főiskola Szabó emlékét hirdetni fogja, míg bányász oldalán csákány 

 lesz s gondoskodni fog róla, hogy emlékezete fönmaradjon és vasnál 

 vésőnél tartósabb legyen. » 



Eövid szünet után a m. kir. bányászati és erdészeti főiskola kép- 

 viseletében Keiíknyi főiskolai hallgató tolmácsolta az ifjúságnak az ün- 

 nepélyen való részvételét a következő szavakkal : 



« Mélyen megilletődve lépek e helyre, hogy a Selmecbányái m. kir. 

 bányászati és erdészeti főiskola ifjúsága nevében kifejezést adjak annak 

 a mély megbecsülésnek, tanújelét adjam annak az általános igaz hódo- 

 latnak s tiszteletnek, mellyel mi a főiskola polgársága Szabó József 

 emléke iránt adózunk. Hazánk nagy tudósának, a magyar geológia 

 úttörőjének halhatatlan emlékét a hálás utókor a mai napon emléktáblá- 

 val örökítette meg. De ércnél és márványnál maradandóbbak, halhatat- 

 lanabbak azok, a miket ő alkotott. Nem szükséges alkotásait fölsorolnom, 

 nem szükséges érdemeire hivatkoznom, nem kell, hogy sokoldalú szak- 

 ismereteire, nagy szellemi mozgékonyságára, bámulatos munkaerejére, 

 csodálatos, érdemdús tevékenységére rámutassak ; mert hisz mindnyájan 

 tudjuk, átérezzük e jelen pillanatban, hogy ki volt Szabó József?! Öröm- 

 mel jöttünk ma ide, erre az ünnepélyre ; örömmel azért, mert hiszen 

 Szabó József körünkből indult el később oly dicső életpályájára; mert 

 hiszen a selmeci főiskolán szerezte meg tudományának alapját, a me- 

 lyet később vas szorgalommal oly szépen tovább fejlesztve, annyi sikert 

 és babért aratott. De ez ünnep fénye megsokszorozódik, dicsősége 

 tízszeres erővel fellángol és jelentősége eltörölhetetlenül szivünkbe véső- 

 dik azzal, hogy ez az ünnep nemcsak a selmecieké, hanem az egész 

 magyar társadalomé, immár az egész országé. A mai napon Szabó József 

 emlékét szivünkbe véstük és emlékül viszszük e szent helyről azt a tuda- 

 tot, hogy van egy út - és ez úton Szabó József is haladott, melyen 

 haladva a halhatatlanok közé lehet emelkedni és ez az út a szorgalom, 

 a kitartó munka, a fáradtságot nem ismerő buzgó tevékenység. » (Éljenzés.) 



Az Országos Magyar Bányászati és Kohászati Egyesület Selmec- 

 Bélabánya vidéki osztálya nevében Farbaky István kir. főbányatanácsos 

 és az egyesület alelnöke, következő beszéde kíséretében koszorúzta meg 

 az emléket: 



(iAma hálás szeretetnél fogva, amelyben a megdicsőült minden 

 bányász- és az egész bányászközönségnél áll, továbbá ama nagy érde- 

 meknél fogva, melyeket a megdicsőült a bányászat, továbbá a geológia 

 és petrograüa terén szerzett magának, végre ama szoros kapcsolatnál 

 fogva, melyben a bányászat és a geológia régóta áll: az « Országos 

 Magyar Bányászati és Kohászati Egyesületi) múlhatatlan kötelssógének 



