540 MÉHES GYULA 



kitett, a mellső valamivel alacsoirvabb, mint a hátulsó. A kagylószegély 

 keskeny övet alkot, likacscsatornákkal gazdagon ellátott; a likacscsator- 

 nák a kagylószegély belső széléről erednek, egyszerűek, el nem ágaznak. 

 A belső peremlemez különösen a mellső szegélyen jól fejlett. Lienen- 

 ülaus szerint zárókészülékének fogai a bal héjon vannak, ezt azonban 

 én nem észleltem. 



A kagyló falazata meglehetős vastag. Felülete G. W. Müller sze- 

 rint mindig sima: én példányaimon kis pontocskákat láttam elhintve 

 a felületen. 



Az izombenyomatok száma 4, melyek a kagyló mellső harmadá- 

 ban rendezkednek el egy sorban kissé ferdén a hossztengely irányára. 

 A négy izombenyomat fölött még egy ötödiket is lehetett látni. 



A Xestoleberis-iiew. fajokban igen gazdag, de a fajok szétválasz- 

 tása a kagylók nagy hasonlósága miatt G. W. Müller szerint nagyon 

 nehéz. 



A Xeatolebcrh-nem fajai G. W. Müller vizsgálatai szerint a mai 

 tengerekben elég nagy mélységekben élnek algák, szivacsok társasá- 

 gában. 



Csak egy képviselőjét ismerem átvizsgált anyagomban, mely hazánk 

 eddigi kövesült kagylósrákjai közt nem szerepelt. 



1. Xestoleberis fascomacLilata G. W. Müller. 



1858. Cytheridea heteropora Egger, Die Ostrakoden der niioc. Schichten bei Orten- 

 burg in Nieder-Bayern. Neues Jahrb. f. Min. Geol. . . . Stuttgart, 413. p., 

 XV. t., 9. á. 



1894. Xestoleberis fuscomaculata G. W. Müller, Die Ostrakoden des Golfes von 

 Neapel, Berlin, 337. p., XXVI. t., 3. á. 



Hossza: <)T>5 mm, átmérője: U'36 mm, magassága: 0'36 mm. 



A bal kagyló a jobbal teljesen megegyezik (1. 1. á.). A kagylók 

 oldalról nézve többé-kevésbé tojásdadak. A mellső kagylószególy sokkal 

 alacsonyabb, mint a hátulsó, hegyesen kerekített, a hátoldali kagyló- 

 szegélybe majdnem észrevétlenül megy át. A mellső kagylószegély széles 

 övű, likacscsatornái a belső peremlemezen egyenkint, vagy kettesével 

 állanak, vastagok, nem egyenletes lefutásúak (1. 3. á.). A belső perem- 

 lemez nagyon szépen fejlett. A hátoldali kagylószegély igen erősen, 

 egyenletesen ívelt, mely lankásan ereszkedik a mellső kagylószegély 

 felé, melylyel a szemtájék előtt kis halmot alkot, míg a hátulsó kagyló- 

 szegélvbe észrevétlenül megy át. A hátulsó kagylószegély tompa ívelt- 

 gű, a hasoldali kagylószegélybe észrevétlenül megy át. A hátulsó 

 kagylószegély keskenyebb, mint a mellső, likacscsatornái pedig igen 

 ritkán állanak egymás mellett; belső peremlemeze fél olyan széles, 



