OOÖ MÉHES (jYL'LA 



ezt az állatot nem tekinthetem külön faj képviselőjének, hanem ugyan- 

 annak a fajnak egyik ivaregyéne gyanánt. 



A fiatal példány kagyló falazatának szerkezetét, s díszítését te- 

 kintve teljesen megegyezik a kifejlett példányokkal, csak nagyságban 

 és alakban tér el némikép. nevezetesen mellső kagylószegélye jóval maga- 

 sabb, mint a hátulsó s ez a hátoldali kagylószegély felé mélyen öblö- 

 zött. alsó harmadában pedig taraj szerűen kiszélesedő (XI. t. 5. á.). 



Lelethelye: Sopron (Tómalom. Szőlők melletti út). Budapest- 

 Kőbánya, Peremarton. El cg gyakori. 



Oldalról, valamint felülről nézve is a most leírt faj hasonlít a 

 BAiEDtől Cythere albomaculata Baird 1 néven leírt fajhoz, melytől főleg 

 a hosszúság és magasság közti különbségben tér el. Az én példányaim 

 ugyanis körülbelül csak másfélszer olyan hosszúak, mint magasak, BAiRD-éi 

 kétszer olyan hosszúak, mint magasak. De nem egyezik meg a Cythere 

 albomaculata a felületi díszítés és az izombenyomatok tekintetében sem 

 e fajommal. 



VI. Xem. Cythereis G. 0. Saes. 



A kagyló többnyire változó formájú, oldalról nézve többé-kevésbé 

 vese-, felülről nézve csónakformájú. A mellső kagylószegély rendesen 

 magasabb a hátulsónál, tompán kerekített, illetve ívelt, míg a hátulsó 

 kagylószegély majdnem mindig taraj szerűen kiszélesedő. Néha mindkét 

 csúcsszegély szélén fogak emelkednek. A kagylőszegély széves övet alkot, 

 gazdagon likacscsatornázott, elhelyezkedésük és lefutásuk nagyon emlé- 

 keztet a Cytheridéa- nemre. Belső peremlemez van, ez azonban a kagyló- 

 szegéllyel annyira összenő, hogy az összenövési vonalat, illetve övet 

 nem is lehet fölismerni. A hátoldali kagylószegélyre jellemző, hogy 

 majdnem kivétel nélkül menedékes lejtővel halad a hátulsó kagyló- 

 szegély felé. A zárókészülék áll a jobb kagyló hátoldali szegélyének 

 alsó és fölső részében elhelyezett egy-egy nagy fogból, melyek a bal 

 kagyló megfelelő mélyedéseiben foglalnak helyet. Néha a rendes záró- 

 fogakon kívül segédfogak is szerepelnek a nagy zárófogak mellett, 

 különösen a fölső részen. 



A kagyló falazata meglehetős vastag, áttetsző, s mindig gazdagon 

 díszített pontokkal, gödrökkel, nagy árkokkal; gyakran hosszú ösvények, 

 illetve tarajok futnak végig a fölületen, néha dudorok is föllépnek. 

 Egyes esetekben a szem benyomata is látható. 



A záróizmok benyomatainak száma 4—6, melyek egy sorban ren- 

 dezkednek el majdnem a középvonalban, ezek fölött rendesen még 

 három fölfelé haladó rézsútos vonal irányában helyezkedik el. 



1 Baied: Brit. Entomostraca, p. 16'.t, XX. t.. 7. á. 



