ADATOK MAGYARORSZÁG PLIOCÉN OSTRACODAINAK ISMERETÉHEZ. 561 



legesen. Ezek fölött három külön izonibenyoniat áll, s rézsútos irány- 

 ban helyezkedik el a kagyló közepe táján. (10. á.) 



Lelethelye: Sopron (Tómalom, Szölök melletti út). Ritka. 



E faj úgy a kagylók alakjára, mint nagyságára nézve eléggé meg- 

 felel a PiEusstól Cypridina angulata ! néven leírt fajnak, még pedig a 

 tőlem leírt és lerajzolt jobb kagyló ; a kettőnek azonosítását azonban 

 még sem tartom helyén valónak, különösen a Eeuss hiányos rajzára 

 való tekintettel. 



2. Cythereis Lőrexitheyi n. sp. 



[VIII. t. 1.-6. ábra.] 



Hossza nőstény : 0*82 mm, átmérője : 0*32 mm, magassága : 0*42 mm. 

 « hím: 073 • « 0'35 « « 0*48 « 



Nőstény : (VIII. t. 1. — 2. ábra). A kagylók oldalról nézve szabály- 

 talan négyszögűek. A bal kagyló a jobbal teljesen megegyezik. (VIII. t. 

 1. á.) A mellső kagylószegély egyenlőtlenül ívelt, a hátoldali kagyló- 

 szegély felé gyenge lejtővel halad, s azzal tompa szögletben egyesül, 

 míg a hasoldali kagylószegéllyel erős tompa ívben találkozik. A hát- 

 oldali kagylószegéky a hátulsó csúcsszegély felé lankás lejtővel eresz- 

 kedik, s azzal jól föltűnő tompa szögletben egyesül; mellső és hátulsó 

 harmadában nagyon szépen látszik a jobb kagylón levő zárófogak be- 

 fogadására szolgáló két mélyedés, nemkülönben a szem benyomata is. 

 A hátulsó kagylószegély fölső részében gyengén öblös, alsó részében 

 pedig finoman ívelt, s észrevétlenül megy át a hasoldali kagylószegélybe, 

 mely mellső harmadában mélyen öblözött, hátsó harmadában pedig 

 egyenletesen, tompán ívelt ; középső részében nagyon elkeskenyedő, 

 likacscsatornás öve van. 



Hím : (VIII. t. 3., 4. ábra). A kagyló oldalról nézve magasan vese- 

 formájú (VIII. t. 3. á,). A mellső kagylószegély sokkal magasabb', mint 

 a hátulsó, tompán ívelt, a hátoldali kagylószegélybe erős ívvel hajlik, 

 a hasoldaliba tompa ívvel megy át, s találkozásánál lapos tarajkát 

 alkot. A kagyló szerkezete teljesen olyan, mint a nőstény példányé. 

 A hátoldali kagylószegély mellső és hátulsó harmadában gyengén öblö- 

 zött, közepén finoman ívelt, a hátulsó kagylószegéllyel igen föltűnő 

 li a lmot alkot. A hátulsó kagylószegély fölső részében mélyen öblözött, 

 alsó részében tompán kerekített, a hasoldali kagylószegélybe észrevét- 

 lenül megy át, mely gyengén, egyenlőtlenül öblözött. 



Fölülről nézve mindkét ivaregyén kagylója megnyúltan tojásfor- 

 májú, de a nőstény kagylója mégis hosszabb (VIII. t. 2. á.), míg a 



1 Reuss : Die fossilen Entomostraceen des österreichischen Tertiárbeckeus. 

 Haidinger's Natunv. Abh. III. Wien, 1850. 68. p., IX. t., 23. á. 



