ADATOK MAGYARORSZÁG PLIOCEN OSTRACODAINAK ISMERETÉHEZ. 565 



azonosíthatom a következő okok miatt: A Cytherura Sarsii jóval nyúlán- 

 kabb, mint az én példányaim, nevezetesen kétszernél nagyobb a hosszú- 

 sága, mint magassága, az én példányaim pedig még nem is kétszer 

 olyan hosszúak, mint magasak. Hasoldali kagylószegélye erősen öblözött, 

 a hátulsó kagylószegéllyel jól föltűnő tarajban egyesül, csúcsszegélyci- 

 nek szerkezete sem egyezik meg. Felülről nézve pedig a Cytherura 

 Sarsii mindkét csúcsa jóval hegyesebb, mint az én példányaimé. Mimi- 

 ezek alapján, bár alakra nézve nagyon közel áll ahhoz, még sem azo- 

 nosíthatom vele, hanem a kagyló alakjára és szerkezetére való tekin- 

 tetből a Cythereis-nembe sorolom. 



5. Cythereis foveata n. sp. 



[XI. t. 15.— 18. ábra. 



Hossza : 0*55 mm, átmérője : 0'28 mm, magassága : 04 mm. 



A kagyló körvonalai oldalról nézve szabálytalan négyszöghöz hason- 

 lítanak (XI. t. 15. á.). A mellső kagylószegély jóval magasabb, mint a 

 hátulsó, tompán ívelt, külső pereme nem egyenletes vonalat ír le, 

 hanem kisebb-nagyobb halmoktól hullámzatos (XI. t. 17. á.). A hát- 

 oldali kagylószegélylyel igen föltűnő halmot alkot, a hasoldalival tompa 

 halomban egyesül. A kagylószegélynek finom cuticula pereme van. 

 rajta párhuzamos csíkok vonulnak végig. Gazdagon likacscsatornázott. 

 Likacscsatornák a külső peremlemez széléről erednek széles alappal, 

 vékonyak, majdnem egyenletesen futnak le, a fölületre többnyire ferde 

 szög alatt hajolnak. A külső peremlemez keskeny övű. A hátoldali kagyló- 

 szegély erősen hajló lejtővel halad a hátulsó kagylószegély felé, mely- 

 lyel alig észrevehető öblözetet alkot. Zárókészülékének tiszta képét nem 

 adhatom, mert csak egyetlen bal kagyló állott rendelkezésemre, s ez is 

 meglehetős kopott volt már. A hátulsó kagylószegély jóval alacsonyabb. 

 mint a mellső, középső részén tompa halmot, alsó és fölső harmadában 

 pedig lankás öblözetet alkot; szerkezetére nézve teljesen megegyezik a 

 mellsővel. A hasoldali kagylószegély közepe táján erősen ívelt, mellső és 

 hátulsó harmadában gyengén öblözött, a csúcsszegélyekkel tompa halom- 

 ban egyesül : szerkezetére nézve teljesen olyan, mint a csúcsszegélyek. 



Fölülről nézve a kagylók széles csónakformájúak, mely legszéle- 

 sebb közepe táján. Mindkét csúcs egyformaképen kihegyesedő. Az oldal- 

 vonalak egyenletes, tompa ivet írnak le, az alsó harmadban az oldal- 

 vonalon kis félgömbalakú kiemelkedés van (XI. t. 16. á.). 



A kagyló falazata finom, törékeny, egészen üvegszerű ; fölületén 

 elmosódott sokszögű terecskék láthatók, melyek sajátságos hálózatot 

 kölcsönöznek a fölületnek ; itt-ott a kagyló falazatán a letört tüskék 

 eredéshelyeit mutató szemölcsszerű kiemelkedések is láthatók. 



