r>'.l-2 I)' SCHAFARZIK FERENC 



bányában főleg Pinkert Ede dr., Maros I. és Schréter Z. asszistens urak 

 segítségével gyűjtöttem, még Calcittól elborítva egyes violáskékes pontok 

 ötlöttek szemembe, melyekben még a helyszínén fluoritot gyanítottam. 

 Otthon híg sósavba helyezve a darabot, kitűnt a beborító Calcit eltávo- 

 lítása után, hogy a druzák felületén zeolithok (Chabasit és Epistilbit) 

 társaságában csakugyan 3 — 4 mm átmérőjű //HoW/-kristályok is ülnek. 

 A kristályok, melyek uralkodóan 0(111} és alárendelve ooOoo(lOO) 

 formák kombinációi, felhősen violáskék színűek, helyenkint egészen 

 víztiszta kristályrészletekkel. A hexaéder lapjai fényesebbek, mint az 

 oktaéderéi. 



Az egyik törött kristály vékony szilánkja a színtelen BuNSEN-lángot 

 vörösre festette, miközben spektroskoppal a Ca jellemző színképe meg- 

 figyelhető volt, végre azután zavaros gyönggyé olvadt meg. Másik mor- 

 zsáját kis csepp tömény kénsavval két üveglemez közé fogva HF fejlő- 

 dött, mely az üveget észrevehetően megtámadta. 



A fluoritnak föllépése Nadapon az andezittelérben bizonyos post- 

 vulkáni, HF-t tartalmazó gőzöktől kisért hatásokra vezethető vissza és 

 nagyon érdekes, hogy ez az előfordulása, a budai fluoritok (Kis- Sváb- 

 hegy és Gellérthegy) fölfedezése óta, a magyar Középhegységben máso- 

 dik lelethelye ez ásványnak. 



E két ponton kívül Magyarországon még csak Ujmoldován, Kap- 

 uikon, Eadnán és Sztanizsán van fluorit. 



IRODALOM. 



E. Kleinfeldt: Studi&n am Eisenglanz von Dognácska. (Neues Jahr- 

 buch für Mineral., Geologie etc. 1907. XXIY. Beilage, Bd. Seite 

 325—389. Mit Taf. XVIII— XXIV.) 



A dognácskai szép liiirnatit vizsgálatával ixiár többen foglalkoztak ; * újabban 

 erről a tárgyról ismét nagyobb kristálytani dolgozat jelent meg, melynek bő vizs- 

 gálati anyaga a strassburgi egyetem ásványgyűjteményéböl és Seligmann híres 

 magángyűjteményéből való volt. A szerző 10 nagy, 12 kisebb példányt és 56 szabad 

 kristályt vizsgált meg, a kristályokat igen kimerítően, sőt mondhatni hosszadal- 

 masan írta le, így például a különféle lapok metszéséből és a kristályok össze- 

 növéséből keletkező lapok alakját, méreteit is megemlíti ; a megmért kristályokat 

 hűt táblán, 57 változatos, részben szines rajzban mutatja l>e. Kár, hogy szerző a 

 különböző typusoknak legalább egy-egy jellegző kombinációját nem rajzolta le, 

 azok is, kik a dognácskai hámatitot csak leírásból ismerik, a kristályok szép- 



I és kifejlődéséről képet alkothassanak maguknak. 



1 Földtani Közlöny 1887. XVII. köt. 546. 1. ; Tschermaks Mineralog. und 

 r. Mitteil. 1897. XVI. köt. 517. 1. Magvar Chemiai Folyóirat. 1903. IX. köt. 

 86. lap. 



