a geológia halottai 1!)()8-ban. 687 



meghalt azonban mielőtt székét elfoglalta volna. Brusina tevékenységének 

 köszönheti a zagrebi múzeum, hogy 1878-ban országos törvénynyel szabályoz- 

 ták rendezését, ugyancsak az ő müve a rendszeres zoológiai gyűjtemény és a 

 szép szakkönyvtár fölállítása is. Brusina Horvátországban igen népszerű ember 

 volt, e mellett a külföldi szakemberekkel is sűrűn érintkezett. Számos társu- 

 latnak tagja volt, és sok rendjelet s egyéb kitüntetést kapott a kormánytól ; 

 1901-ben nyugalomba vonult s csendes tudományos munkálkodásban töltötte 

 hátralevő idejét, míglen ez év tavaszán 63 éves korában el hunyt. 



Munkálkodásának súlya a malakológia terén van. A molluszkák tanul- 

 mányozása volt az ő stúdiuma. De nemcsak az élő csigákkal és kagylókkal 

 foglalkozott, hanem a harmadidőszaki konchiliákkal is. Ez a stúdiuma hozza 

 épen BiujsiNát a paleontológia birodalmába, amelyben hervadhatatlan érdeme- 

 ket szerzett. Horvátország, Dalmácia, s általában a Balkán-félsziget harmad- 

 időszaki fossziliáinak egyik legkitűnőbb ismerője volt, és bár temérdek újfaj- 

 tája alapos rostálására szorul, pontos és hű rajzai örökké becses nyers anyag 

 gyanánt maradnak utána. Főmunkájának címe : «Iconographia mollusco- 

 rum fossilium in teli u re tertiaria Hungáriáé, Croatiae-Slavo- 

 niae, Dalmatiae, Bosniae-Hercegovinae, Serbiae et Bulgáriáé 

 inventorurn*, amely 1902 ben Zagrebban jelent meg. Ezenkívül még igen 

 sok munkája van nemcsak a zoológia, hanem a paleontológia köréből is. Horvát 

 nyelvű munkáin kívül olasz, német, francia, sőt angol nyelvűek is jelen- 

 tek meg. 



Nyugalomba vonulása óta számos nagyobb munkába kezdett, azonban 

 egyet sem tudott befejezni ; hátrahagyott kéziratai mindazáltal sok becses 

 anyagot tartalmaznak. 



Burckhardt Rudolf, a bázeli egyetemen a zoológia tanára, 1908 janu- 

 árius hó 14-én az isztriai Rovigno zoológiai állomásán 42 éves korában meg- 

 halt. Burckhardt kiváló természettudós volt, aki a zoológián kívül paleontoló- 

 giával is foglalkozott. Nevezetesebb munkái : az Aepyornis-TÓl (a The Geolo- 

 gical Magaziné 1893. évfolyamának 572. old.), s a Hyperodapedon Gordoni-iól 

 (u. o. 1900, 486, 529) szólnak, megemlítendő továbbá a Triassic Starfishes 

 című, a Geological Magaziné 1901. évfolyamában megjelent tanulmánya. 



Credner Rudolf, a greisswaldi egyetemen a földismeret (földrajz és 

 földtan) tanára, június hó 6-án elhunyt. Credner Rudolf a szó szoros 

 értelmében vérbeli geológus volt ; fia levén a hirneves Credner HENRiKnek, 

 Eszaknémetország e kitűnő geológusának, és öccse Credner Hermán leipzigi 

 tanárnak, korunk egyik legnagyobb geológusának. CrEDNER Rudolf emlékét 

 ugyan nem őrzi valami halhatatlanságot biztosító munka, vagy valami nagv- 

 szerű fölfedezés, de becsületes és kitartó munkálkodásával ő is tiszteletet szer- 

 zett a Credner névnek. 



Született 1850 november hó 27-én Góthában. Iskoláit Klausthal, Leipzig, 

 Göttingen és Halle egyel emein végezte, geológiát, földrajzot és néprajzot 

 tanulva. Első munkáját 1876-ban írta : «Das Grünschiefersystem von Hainichen 

 in Sachsen» címen, amelynek alapján promoveálták is. Később a szászországi 

 királyi geológiai intézetben dolgozott, míglen 1878 ban a haliéi egyetemen a 



