<><)-2 A GEOLÓGIA HALOITAI 190S-BAN. 



nevezték ki tanárnak. Több geognoziai irányú munkát írt és szenvedélyes 

 begymászó volt. Mint katona a csatában, úgy halt meg Löwl Nándor, tanul- 

 mányútja közben; 1908 május hó lén a Salzburg mellett levő Gaisberg 

 szikláit tanulmányozva, egy kiálló szirtről lebukott és holtra zúzta magát. 



Mártonfi Lajos dr. geológiai író, született 1857 május 21-én, Szilágy- 

 somlyón. Középiskoláinak az elvégzése után 1878 — 80 ig, mint szakösztön- 

 díjas tanult a kolozsvári egyetemen. Kortársai közül kiválva, már 1878-tól 

 1880-ig Koch egyetemi professzor mellett, mint gyakornok is működik. Kár, 

 hogy a nagy szorgalmú, szép ismeretkörű fiatal doktor a tudományos intézet- 

 től megválva, szakjának művelését nem igen folytathatta, amennyiben 1880-ban a 

 szamosújvári örmény kath. gymnáziumhoz ment tanárnak, melynek 1895 óta igaz- 

 gatója volt s e minőségében halt meg 1908 dec 20-áu. ((Őslénytani tanul- 

 mányok a foraminif érákról* cíinű dolgozatával lett 1880-ban doktorrá. 

 Többször beszámolt szakfolyóiratokban kirándulásainak ásványtani, geológiai, sőt 

 zoológiai eredményeiről is. «Adatok Bujtur fossilis faunájához* című 

 dolgozata 1903 ban jelent meg Kolozsvárott majdnem egyidejűleg (Egy pár 

 szó az erdélyi « Mezősé g» fogalmának és határvonalainak tisz- 

 tázásához)) című dolgozatával. Sajnos, hogy az iskolai adminisztráció és a 

 kisvárosi viszonyok megbénították őt geológiai munkálkodásában. 



Peron Alfonz, a francia geológiai társulat elnöke, 1908 július hó 2-án 

 Auxerre városkában elhunyt. Peron 1834 november hó 29-én Saint Fargeau- 

 ban, Yonne megyében született s tanulmányait katonai iskolában végezte. 

 A geológiába Cotteau vezette bele s a fiatal katona szenvedélyesen kutatta 

 Auxerre környékét. Majd Lyonba került, onnét Corsicára ment s később 

 Algériába, a hol hat évet töltött. Mindenütt a geológiával foglalkozott, szelvé- 

 nyeket készítve és kövületeket gyűjtve. Első munkáját 1865 ben írta szülő- 

 földjének : Saint- Fargeau környékének geológiai viszonyairól. Később Algéria 

 geológiájával foglalkozott s erről 1883 ban kiadta Essai d'une deseription 

 géologique de l'Algerie című munkáját, a melyet a párisi tudományos 

 akadémia is megkoszorúzott. Majd 1891-ben Cotteau és Gauthieb szaktársaival 

 együtt pub'ikálta neves munkálat AlgéiHa echiniüáiról. Peron e munkájának 

 geológiai részében kimutatja, hogy Pomel Sahelienje nem tartható föl, hanem 

 ez részben a felső miocén, részben a pliocén emeletekbesorolandó. 189G-ban 

 a Mémoires de la Société géologique hasábjain Algéria felső ki elnkön) am- 

 monitáit írja le, amely munkája örök nevet biztosít PEKONnak a paleontoló- 

 giában. Peron a hírneves Thomas Fülöp tunisi gyűjteményének krétakorú 

 kövületeit is feldolgozta s 1889-től 1893-ig számos közleményben publikálta. 

 Ezenkívül is igen sokat írt még a krétáról, így lSS7-ben kiadja a His tőire 

 du terraindecraie dans le sud-est du bassin anglopar isién című 

 8 1899-ben a Céphalopodes et Gastropodes des terrains néoco- 

 miens című munkáit. Majd 1902-ben a Les Nérineidés des terrains 

 j urasai ques éa 1905-ben Les Pélécypodes rauraciens et séqua- 

 niens című művekkel gazdagítja a paleontológiái irodalmat. 



Sztratigrafiai munkái közül kiválnak a Tengermelléki Alpok felső- 

 krótájáról (1901) és Bourgea környékének júrakorú rétegeiről 



