<i;)i. A GEOLÓGIA HALOTTAI l'K)S-BAN. 



cius bó 9 én, 82 éves korában az angolországi Sbeffieldben meghalt. Sorby 

 Henrik, a bírneves Sorby vagy Sowerby családból származik, a melynek yorks- 

 birei ága már VIII. Henrik idejében neves embereket adott Nagybrittaniának. 

 Született 1826 május hó 10-én Sheffieldben, a bol atyja vagyonos késgyáros volt. 

 Iskoláit Harrogate-ban kezdte Hudleston Vilmossal együtt, a ki 1836 körül 

 szintén itt tanulta az elemi ismereteket. A két kis játszótárs bizonyára nem 

 sejtette még akkor, hogy félszázad múlva együtt fogják elnyerni 

 az angol geológusok legmagasabb kitüntetését: a Wollaston- 

 érmet. A fiatal Sorby 1846 ban Sheffieldben adja ki első munkáját az agri- 

 kultur kémia köréből. Csakhamar átcsap azonban figyelme a geológia körébe. 

 Woodburnei házuk alatt folyik a River Don, a melynek mederváltozása s 

 hordalékának leülepedése felébreszti a fiatal tudós figyelmét. Kertjük környé- 

 két feltérképezi s 1847-ben számos rajzzal ellátva közli a Rother és Don 

 hidrogeológiai leírását. Bridlington Crag környékének kövületeit vizsgálva, 

 megismerkedik WiLLiAMsoN-nal, a ki szenvedélyesen preparálja a kövesült 

 fákat és csontokat. SoRBYnak eszébe ötlik, hogy a kőzetek szövetét is ily mó- 

 don kellene megvizsgálni, csiszolatokat készít tehát a kövekből. Első készít- 

 ménye meszes homokból való volt s ennek vékony csiszolatát erős nagyítású 

 mikroszkópiumban parallel és konvergens fényben nézi. Módszerét 1850 novem- 

 ber hó 6-án adja elő a Geological Society ülésén s 1851-ben egy táblával 

 publikálja is. Sorby a mikroszkópiumi petrogra fiához tehát 1849-ben kezdett ; 

 1856-ban pedig Bryson SándoríóI, ilbtoleg Nicol ViLMOstól a vékony csiszola- 

 tok helyes készítését eltanulva, 1857 december hó 16-án a Geological Society 

 ülésén előadja nevezetes értekezését : «On tbe Microscopical Structure 

 of Crystals* címen, a melyben a kristályok mikroszkópiumi tulajdon- 

 ságaira vonatkozó ismereteket alkalmazza a kőzetek vízi és tűzi erede- 

 tének a meghatározására. A szakkörök nevetve fogadták módszerét, 

 mondván, hogy Sorby már a hegyeket is mikroszkópiumban vizs- 

 gálja.! Épúgy járt ezzel a módszerével is, mint 1851-ben a csillámpalák szer- 

 kezetéről írott tanulmányával, a melyet a Geological Society ki sem 

 adott, hanem Sorby 1853-ban az Edinburgh Philo sophical Journal 

 hasábjain publikált. 



Az angol szakkörök ellenszenves támadása helyett Németországban 

 Zirkel Nándor 1860-ban elismeréssel szól Sorby fölfedezéséről, sőt a kijelölt 

 úton tovább halad és a bécsi földtani intézetben 39 kőzetnek szabatos mikrosz- 

 kópiumi leírását adja. Zirkel ezt a munkáját a bécsi Akadémia 1863 már- 

 cius 12. üléfén elő is adja «Mikrosk opische Gesteinstudie* cimen 

 Sitzungsbericbte d. k. Akad. d. Wiss. math. naturw. Clas. 1S63, Bd. 47., 

 p. 228 290). ZiRKELen kívül számos német tudós felkarolja Sorby fölfedezé- 

 sét s 1867-ben Vooelsang Hermann megírja «Ph ilosophie der Geologie 

 und Mikroskopiscbe Gesteinsstudien* címen híres munkáját; ké- 

 sőbb Fischer Henrik, Tschbrmak Gusztáv, Doeltee, Von Lasaulx, nálunk 

 Szabó József s mások fejtik ki az új tudományt, úgy hogy 1873 ban a mikrosz- 

 kópiumi petrológia a földtannak elismert segédtudományává válik, a mi azóta 

 Rosenbusch Henrik « Mikroskopiscbe Physiographie der massiger Gteteine 



