4 KÁLISÓKUTATÁSOK HAZÁNKBAN. 
nagyméltóságú m. k. pénzügyminisztériumnak és pedig különösen MÁLnYy 
SÁNDOR miniszteri tanácsos úr ő méltóságának, valamint Lóczy LaJos 
egyetemi tanár úrnak, mint a m. k. földtani intézet igazgatójának azért, 
hogy az adatok közlését megengedni szíveskedtek. 
I. RÉSZ. 
A magyarországi kálisókutatások története. 
Hazánk kálisó-kérdéséről már a múlt század hetvenes éveiben is 
több geológus nyilatkozott. Így Corra Begsár (1808—1879) hírneves 
freibergi tanár, a geológiai térképezés megalapítója, aki a Kárpátok ko- 
szorúját két izben is bejárta, azt hirdette, hogy a kálisó-telepeket a 
Nagy-Magyar-Alföld mélységében kell kutatni. 
KocH Anxran kolozsvári egyetemi tanár Erdély földalakulási 
történetének vázlataX című munkájának 56. oldalán a következő- 
ket írja: 
cMint említém, a sótelepek felett ismét agyagos és márgás rétegek terül- 
nek el, melyek a víznek elmosásától megvédték azokat s ezen rétegekben is 
még tengeri állatok nyomait találjuk. Ezen tény arra mutat, hogy a sónak 
egyes legmélyebb helyeken történt kiválása után, a magyarországi felsőhar- 
madkori tenger mindenesetre a Maros vonalán utat tört magának és újra 
elárasztotta Erdély belföldjét, a magával ragadott iszapot annak fenekére le- 
rakván, ez meggátlá ugyan a kősó legnagyobb tömegének isméti feloldását, 
de nem gátolhatta meg a sokkal könnyebben oldódó káli- és magnéziasóknak 
feloldását, melyek, ha ugyan kiestek már a beszáradt beltenger anyalúgjából, 
mindenesetre a kősó tetejében gyűltek meg. Így magyarázható ki, hogy miért 
nem sikerült Erdélyben a kősó fedűjében ezeket az iparra nézve oly fontos 
sókat feltalálni. E tekintetben tehát Corra BERwxárnak több év előtt kifejtett 
nézetét osztom, hogy t. i. a káli- és magnéziasók a magyar medencébe jutot- 
tak, de odáig nem megyek vele, hogy azokat az Alföld közepén, mélyen a 
még később leülepedett rétegek alatt keressem.os 
KocH AnTaAL ezt a véleményét később kissé módosította, amennyi- 
ben határozottabban nyilatkozik az erdélyrészi kálisókról. Ugyanis Er- 
délynek ásványokban való gazdagságáról (Kolozsvár 1881) 
című műve 93. oldalán a következőkép szól: 
cAzon terület, melyen belül a kősó bármely alakban előfordul, 450 
négyszögmérföldnyi, de nem valószínű, hogy szakadatlan fordul elő ez alatt 
a sótelep. Ha mindazon helyeket, hol a kősó jelenléte magát ily módon el- 
árulja, belejegyezzük egy térképbe, azonnal meggyőződhetünk, hogy a kősó 
X A kolozsvári orvos-természettudományi társulatnak 1879 február 1-én és 
márc. 8-án tartott estélyein előadva. 
