KÁLISÓKUTATÁSOK HAZÁNKBAN. 
hatom el, hogy véleményem szerint a kérdés tisztázása érdekében legalább a 
mai fennforgó viszonyok közt kevésbé a geológus, mint inkább 
első sorbana vegyész közbelépésére van szükség. Tekintve ép a kálisók 
könnyen oldhatóságát, nem várhatjuk, hogy ezek, úgy mint más sók p. o. konyhasó, 
gipsz stb. napfényre bukkanó előjövetelekben legyenek geologizálás révén kon- 
statálhatók, sőt ellenkezőleg, a kálisók megtartása egyáltalán csak igen ked- 
vező körülmények mellett képzelhető, midőn e sók a légbeliek behatása ellen 
alkalmas takarók által kellően megvédvék, e takarók azonban a kálisók esetle- 
ges jelenlétének közvetlen megfigyelését akadályozzák. 
A kérdés, vajjon hazánkban léteznek-e kálisó-előjövetelek, vagy nem, ez- 
időszerint még nyílt kérdés, de meg kell jegyeznem, hogy sőt azon területek- 
ről sem birunk kielégítő döntő adatokat kálisók jelenlétére, melyekre e kérdés- 
nél természetszerüleg elsőrendben irányíthatjuk figyelmünket, t. i. a konyha- 
sóban gazdag bányavidékeinkről, hol a sólerakodás fedőjében kellene ezekre 
gyanakodnunk, ily viszonyok mellett pedig e percben a kálisók esetleges fel- 
lépte kérdésének megoldásánál, még oly szorgos geológiai bejárásoktól sem 
várhatok gyakorlati eredményt. Ilyen tényállás mellett egyelőre fúrások foga- 
natosítását sem lehet ajánlani. 
Nem ismeretlen előttem ugyan B. v. Corra egykori freibergi tanár- 
nak a magyar kálisókat illető, az Alföldre irányuló hipotézise sem, de a 
kifejtett nézet épen csak hipotézis, de másrészt tény az, hogy az Alföld ártézi- 
kútjai mély fúrásainál több mint 800 méterre is lehatoltak (Debreczen) 
anélkül, hogy neogénbeli sótartalmú lerakódásra akadtak. A felvetett kérdés 
tisztázását véleményem szerint, mint mondám, tehát egyelőre kevésbé kell 
geologiai, mint inkább chemiai úton keresnünk. Ha nem remélhetünk a káli- 
sók jelenlétére útbaigazítást a földkéreg direkt megfigyelése révén, annál fon- 
tosabb a figyelmet ama vizekre irányítani, melyek a-föld belsejéből jövet azon 
anyagokkal terhelve jutnak napfényre, melyeket útjukban találtak és feloldottak 
és itt első sorban a sósforrások vizére kell irányítani figyelmünket. Különösen 
konyhasós területeink forrásai volnának netalán  kálisó-tartalmukra nézve 
chemiai úton megvizsgálandók és így előkészítve a teret, talán akad útmutatás 
arra, hogy egy bizonyos, a chémiai vizsgálat következtében vizeiben nagyobb 
kálisótartalmat eláruló vidék azután geológiai vizsgálat alapján okadatoltan 
fúrás alá is vétessék. A magyar konyhasós vizek kisebb-nagyobb terjedelemben 
ugyan egyesek által chémiai irányban vizsgálat alá is vétettek, de itt speciális 
vizsgálat szükséges, különös tekintettel a kálisókra és ebben az irányban eddig 
még kevés történt. Midőn a fentebbit Excellenciád előtt teljes tisztelettel ki- 
fejezésre hozni bátorkodom, legyen szabad Nagyméltóságod becses figyelmét 
még, egy a jelen esetben esetleg különösen figyelmet érdemlő körülményre irányí- 
tani. PosEzpwny F. 1871. megismertetvén az erdélyi konyhasós területre vonat- 
kozó tanulmányainak II-ik részét, ennek 17. lapján (139.) Kőhalom (Reps) vi- 
dékéről (Nagyküküllő vm.) egy ottani sóskénforrás vizének chémiai analizisét 
közli H. Müller szerint, mely tetemesebb klorkáliumtartalomra vall (a sóvegyü- 
lék 100 részében klornatrium 80-867, klorkálium 12-65 százalék) úgy, hogy 
már Posepny a következőket jegyzi meg: cOffenbar ist, wenn die Analyse 
