14 KÁLISÓKUTATÁSOK HAZÁNKBAN. 
Igen nagy örömömre szolgált, hogy a németországi kálisóbányák 
kitünő ismerője az én elméleti felfogásomat és ítéletemet tökéletesen 
igazolta. Ezeket ennélfogva a németországi sok száz fúrásnak és a 
temérdek jövedelmező kálisóbányának 500—800 méternyi mélységű 
aknafeltárásai gyakorlati tapasztalatokkal támogatják. 
A hozzám intézett megtisztelő félszólításban általában a Magyarorszá- 
gon végzendő kálisókutatásokról volt szó. Nem tartom kizártnak, sőt ellen- 
kezőleg reménnyel tekintek arra, hogy a Nagy Magyar Medencében és annak 
túl a dunai, felsőmagyarországi, horvát-szlavonországi és bánáti öbleiben is 
lehetnek nagy mélységben fekvő kálisótelepek vagy egyéb értékes bánya- 
termékek. Az itten való kutatásokra azonban még nem vélem elérkezett- 
nek az időt; mert a Nagy Magyar Medencét összességében még vajmi 
kevéssé ismerjük; összefoglaló geológiai tanulmányozása még nem tör- 
tént. Egyelőre csak az Erdélyi harmadkori Medence kinálkozik nekünk 
a kálisótelepek kereséséhez. Ez a medence mindenfelől zárt, és csak 
nagyon kevés sikér közlekedő csatorna lehetett az elzáró fenékgátakon 
keresztül az erdélyi és a nagy magyarországi harmadkori eocén és neo- 
gén tengerek között. A medence rétegei a közéjük foglalt hatalmas só- 
testekkel és a tömérdek gipszréteggel tipusát adják egy elpárolgó víz 
teknőjének, amely azonban, a kövületeinek bizonysága szerint, a sósabb 
tengerrel összefüggésben állott. Az OcHsEwsius szerinti gát barre-elmélet 
az Erdélyi Medencét fogná legvilágosabb például említeni, ha ebben a 
kálisótelepek felfedeztetnének. Az Erdélyi Medence kerületén csaknem 
összefüggésben végigvonuló sótestek és sókibukkanások, valamint az 
ugyanott sűrűn mutakozó sósvizek,! amelyek között valamennyi rmeg- 
vizsgált 55 sósforrás tartalmaz káliumchloridot, 0-0059—0-831 grmnyit 
100 cm? sósvízbenmvs, egyenesen ráutalnak arra, hogy a kálisókra való 
kutatás sürgős és úgyszólván kötelező államháztartási feladat. Azután 
meg az Erdélyi Medence elég tüzetesen van geológiai szempontból át- 
tanulmányozva és leírva dr. KocH AnTraL egyet. ny. rendes tanár úrtól.? 
E munka segélyével könnyebb feladat a geológusra a sórétegek 
helyzetét gyakorlati pontossággal kinyomozni. 
Az 1899. évtől végzett elemzések a káliumkloridot kimutatták a 
medence keleti szegélyén levő sósforrásokban. Az elemzések folytatását 
1 Dr. FISCHER SAMmu: Magyarország konyhasós vizei. Megvizsgálta és leírta 
a Magyarhoni Földtani Társulat megbízásából; Földtani Közlöny. XVII. köt. 1887. 
1—64. oldal, egy térképpel. 
2 Dr. KocH AwraL: Az Erdélyrészi medence harmadkori képződményei. I. rész 
Palaeogén-csoport; A Magy. kir. Földt. Intézet évkönyve X. köt. 6. füzet. Budapest, 
1894. 1—198. old. 4 táblával. 
Dr. KocH Anrar: II. rész. Neogén-csoport. Kiadta a Magyarhoni Földtani 
Társulat. Budapest, 1900. 1—330. oldal, 4 táblával és 50 szövegközti ábrával. 
