GEOLÓGIAI MEGFIGYELÉSEK AZ ERDÉLYRÉSZI 
BARNASZÉNTERÜLET NÉHÁNY PONTJÁRÓL. 
Írta: ScHMIDT KÁROLY dr. 
baseli egyetemi tanár. 
—. Az 1—10. ábrával. — 
Az elmult években több alkalommal megfordultam az Erdélyrészi 
Medence egyes helyein, hogy az ottani barnaszéntelepekről szakvéle- 
ményt mondjak. Minthogy ezen vizsgálataim alkalmával számos elmé- 
leti s gyakorlati megfigyelést végeztem, jónak látom ezeket a Föld- 
tani Közlöny hasábjain a magyar és a külföldi szakkörökkel is 
megismertetni. Ez alkalommal három vidékről szólok, úgymint A) a 
kolozsmegyei Almásvölgy, B) a Maros felső folyásán 
levő, Déda környéke, C) a Szászsebes és Sebeshely közti 
vidék barnaszéntelepeiről. 
A) A KOLOZSMEGYEI ALMÁSVÖLGY BARNASZÉNTELEPEI. 
I. Bevezetés. 
Kolozsvártól északnyugatra mintegy 40 km hosszban barnaszén- 
telepek vannak feltárva, és pedig Egeres és Bánffy-Hunyadtól a Sza- 
mos melletti Zsibóig. Az egeresi bányák déli részén feküsznek e terü- 
letnek, amely az erdélyi harmadkorú medence északnyugati részén van. 
A harmadkorú rétegek részben kristályos palákra települtek, amelyek 
északnyugaton a Meszes hegységben, délen a Melegszamos völgyében 
napfényre jönnek. A harmadkor bázisát az eocén képezi, amely 800 mé- 
ter vastagságban található a medence szélén. Dőlése 5—109 észak és 
kelet felé. Az Almás völgyében az eocénre oligocén- és miocénrétegek 
települnek, az oligocénrétegek vastagsága 400—500 m. A barnaszenek 
az oligocénben és a miocén alsó részében vannak. Nevezetes, hogy az 
Egeres és Zsibó közti barnaszenek az oligocénhez tartoznak, épugy mint 
